ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 346/6218/16-а
адміністративне провадження № К/9901/3982/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Бучик А.Ю.,  Тацій Л.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження   в касаційній інстанції адміністративну справу № 346/6218/16-а
за позовом ОСОБА_1 до Коломийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківській області про визнання незаконною відмови у призначення пенсії та зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою Коломийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківській області
та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року
(ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Костіва М.В., суддів: Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.)
УСТАНОВИВ
Короткий зміст позовних вимог
1. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Коломийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, в якому просила: 
- визнати протиправною відмову Коломийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області у призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку;
-  зобов`язати Коломийське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області призначити та виплатити пенсію на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобільської катастрофи» зі зменшенням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, з дня виникнення права на пенсію, а саме – з 21 вересня 2016 року.
2. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачка звернулася до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії за віком, згідно із частиною першою  статті 55 Закону № 796-ХІІ, але отримала відмову у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують факт її участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році у зоні відчуження. Вважає, що такими діями пенсійного органу допущено порушення  закону, що потягло за собою звуження змісту та обсягу її прав, передбачених статтями  22,  64 Конституції України, що і змусило звернутись з позовом до суду.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
3. 16 травня 2017 року Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області    вирішив:
У задоволенні позову відмовити.
4. Рішення суду мотивоване тим, що позивачем при зверненні до пенсійного органу було надано неповний пакет документів на підтвердження обставин з якими законодавець пов`язує можливість зменшення пенсійного віку при призначенні пенсії.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5.22 листопада 2017 року Львівський апеляційний адміністративний суд вирішив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 травня 2017 в справі №346/6218/16-а та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Коломийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 зі зниженням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Зобов`язати Коломийське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області призначити ОСОБА_1 пенсію зі зниженням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з моменту звернення, а саме – з 21 вересня 2016 року, нарахувати та виплатити недоплачену суму пенсії за вказаний період.
6. Суд апеляційної інстанції мотивував своє рішення тим, що посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є основним доказом на підтвердження права позивача на отримання пенсії зі зменшенням віку її призначення.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7.  27 грудня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Коломийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.
У касаційній скарзі скаржник просить постанову  Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року у справі № 876/7637/17 скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.  
Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду апеляційної інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. 
У касаційній скарзі відповідач стверджує, що для призначення пенсії відповідно до  статті 55 Закону № 796-ХІІ  особам, які працювали в 1987 році у зоні відчуження, такими особами обов`язково окрім посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідної категорії повинні бути надані первинні документи, що підтверджують необхідну кількість днів роботи у зоні відчуження.
8. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 грудня 2017 року, сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Гриціва М. І., суддів Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.
9.Ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2018 року відкрито касаційне провадження за скаргою  відповідача на постанову  Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року у справі № 876/7637/17.  
10. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду від 03 липня 2019 року, у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Гриціва М.І., було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, внаслідок якого для розгляду касаційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Стеценко С.Г., Тацій Л.В.
11. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від   12 травня 2021 року прийнято до провадження касаційну скаргу відповідача.
12. На підставі розпорядження в.о. заступника керівника апарату Верховного Суду від 13 травня 2021 року, у зв`язку з відпусткою судді Стеценко С.Г., було проведено за  допомогою автоматизованої системи заміну судді СтеценкоС.Г., внаслідок таких дій для розгляду касаційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Бучик А.Ю., Тацій Л.В.
ІІ СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
13. Як було вірно встановлено судами попередніх інстанцій, з 14 липня 1986 року ОСОБА_1 працювала кухарем в їдальні № 3 відділу робочого постачання Луганської (на той час Ворошиловградської) ДРЕС. У період з 12 липня 1987 року по 27 липня 1987 року вона була направлена у відрядження в м. Чорнобиль для забезпечення харчуванням персоналу ЧАЕС. Вказаний факт підтверджується довідками, виданими відділом робітничого постачання Ворошиловградської ДРЕС (перейменованої згодом в Луганську ДРЕС), в яких зазначено період перебування у відрядженні та заробіток за цей час. Також її статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році підтверджується посвідченням, виданим Івано-Франківською обласною державною адміністрацією.
13 жовтня 2016 року позивачка звернулася до Коломийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зниженням пенсійного віку.
При зверненні за призначенням пенсії позивачкою було представлено копію листа № 06-731 від 27 грудня 1992 ВРП Луганської ДРЕС, в якому зазначено про відсутність підстав для надання наказу на відрядження працівників для забезпечення харчування персоналу ЧАЕС; ксерокопію довідки від 26 січня 1993р. виданої відділом робітничого постачання Ворошиловградської ДРЕС про участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та перебування в зоні відчуження з 12 липня 1987 по 27 липня 1987, в якій зазначено про те, що згідно відомості № 9222 від 12 липня позивачці виплачена заробітна плата в сумі 295 крб. 25 коп. з урахуванням коефіцієнту 3 (яка видана не в період роботи заявниці); ксерокопія довідок від 24 грудня 1992 про участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 3О кілометровій зоні зараження - вищевказані документи завірені заступником директора Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації, також додано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році (2 категорія). Дні виїзду в зони (на об`єкти, населені пункти) в зазначених документах не відображені. До матеріалів позовної заяви також не додано інших документів, які б підтверджували факт виконання робіт в зоні відчудження.
Листом від 28 жовтня 2016 №12246/03.1 відповідач відмовив у призначенні пенсії з тих підстав, що окрім поданих документів, інших первинних документів, які підтверджують роботу в зоні відчуження, позивач подати не може, оскільки на даний час м. Луганськ відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Вважаючи таку відмову протиправною, позивачка оскаржила її до суду.
ІІІ.  ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
14.  Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі  статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
15.   Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.    
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені  Законом №796-XII.
Відповідно до статті 9  Закону № 796  особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи-громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Статтею 10 Закону № 796-XII  передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.
Згідно    частини 2  статті 14 Закону № 796-XII  категорія 2 особі, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлюється учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.
Відповідно до частини першої  статті 55 Закону № 796-ХІІ  учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 8 років, встановленого  статтею 26 Закону №1058-IV.
Із аналізу наведених правових норм вбачається, що право на пільгове зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому  законом  порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.
Водночас законодавець встановив перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який не обмежується лише довідкою форми № 122, а навпаки такий факт може бути підтверджений будь-якими первинними документами.
Згідно  статті 65 Закону № 796-XII  документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим  Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».
Згідно із частиною першою  статті 15 Закону № 796-XII  підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого  Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення. В пункті 10 Порядку уточняється на підставі яких документів видається посвідчення. Зокрема, встановлено, що посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).
Документи, які подаються до Пенсійного фонду України та його управлінь для призначення пенсії, в тому числі на пільгових умовах, визначені в Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому  постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1  (далі - Порядок № 22-1).
Порядком № 22-1 визначено, що документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм  статті 55 Закону № 796-XII).
З аналізу наведених норм права слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими  Законом № 796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 21 листопада 2006 року у справі № 21-1048во06, від 04 вересня 2015 року у справі № 690/23/15-а, Верховним Судом у постанові від 27 лютого 2018 року у справі № 344/9789/17, від 24 жовтня 2019 року у справі № 152/651/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 464/4150/17, від 27 квітня 2020 року у справі №212/5780/16-а, від 18 червня 2020 року у справі №404/5266/16-а(2-а/404/29/17).
Судами у даній справі встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації насідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції у 1987 році, про що свідчить посвідчення, серії НОМЕР_1 , 2-ї категорії.
Відповідно до приписів частини другої  статті 14 Закону № 796-XII  даний документ є підтвердженням того, що позивач перебував у зоні відчуження в 1987 році - не менше 14 календарних днів.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що позивачка набула право на призначення пенсія за віком зі зменшенням пенсійного віку, відтак відмова Коломийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області у призначенні позивачці пенсії відповідно до  статті 55 Закону № 796-ХІІ  є необґрунтованою.
Крім того, як убачається з касаційної скарги, наведені в ній аргументи щодо помилковості висновків суду  апеляційної інстанції у цій справі фактично зводяться до необхідності надання нової оцінки обставин у справі та повторного дослідження наявних у матеріалах справи доказів.
16. Відповідно до частини третьої  статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України  (надалі також  КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до  закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до  КАС України, внесені  Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим  Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим  Законом.    
Згідно  статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України  суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями  341,  345,  349,  350,  356,  359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1.  Касаційну скаргу Коломийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківській області залишити без задоволення.
2. Постанову  Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року у справі № 876/7637/17  - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                          Т. Г. Стрелець
Судді                                                                                                    А.Ю. Бучик
                                                                                                    Л.В. Тацій