ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/8230/20                                        Суддя (судді) першої інстанції: Федорчук А.Б.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року                                                                      м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого - судді Земляної Г. В.
суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В. 
за участю секретаря Масловської К.І. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2020 року
у справі № 640/8230/20 
за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві
до відповідача Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»
про застосування заходів реагування,-

В С Т А Н О В И Л А :
У квітні 2020 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві (надалі - позивач, Головного управління ДСНС України у місті Києві) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» (надалі - відповідач), в якому просило суд:
- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація", розташованого за адресою: вулиця Володимирська, 51-А у Шевченківському районі м.Києва - до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом відключення джерел електроживлення та накладення печаток на розподільчі електрощити.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що під час здійснення перевірки приміщення Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» встановлено його експлуатацію з порушення правил та норм пожежної безпеки і техногенної безпеки, які створю загрозу життю та здоров`ю людей. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2020 року адміністративний позов Головного управління ДСНС України у м. Києві - задоволено повністю.
Застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи приміщень Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація", розташованого за адресою: вулиця Володимирська, 51-А у Шевченківському районі м.Києва - до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом відключення джерел електроживлення та накладення печаток на розподільчі електрощити.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем (надалі - апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимоги у повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що застосування заходів реагування є передчасним, оскільки встановлений час для усунення порушень є надто коротким, що унеможливлює їх усунення в такий термін. Окрім цього, відповідач вказує, що порушення зафіксовані позивачем частково усунуті, а решта не є такими, що сприяють настанню реальної загрози життю і здоров`ю людей, відсутні обставини здійснення капітального ремонту та фактичне усунення більшості порушень, які були зафіксовані ГУ ДСНС у м. Києві. 
В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі та просив рішення суду першої інстанції скасувати, а в задоволенні позовних вимог відмовити. Також, представником позивача зазначено, що на даний час всі порушення усунуті, а отже підстав для застосування заходів реагування відсутні.
Позивачем надано заперечення на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог законодавства, а апеляційна скарга апелянта є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. 
Крім того, представник позивача в судовому засіданні зазначив, що на даний час відповідач не звертався до ГУ ДСНС у м. Києві з заявою про не застосування заходів реагування, оскільки всі порушення, які були зафіксовані у акті перевірки усунуті.
Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі статтями 315, 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що згідно наказу №1038 Головному управлінню Державної служби з надзвичайних ситуацій у місті Києві пороведено позапланову перевірку приміщень Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація", розташованих за адресою: вулиця Володимирська, 51-А у Шевченківському районі м.Києва щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.
На підставі наказу №1038, видано посвідчення від 08.01.2020 року №308 на проведення перевірки приміщення Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація", розташованого за адресою: вулиця Володимирська, 51-А у Шевченківському районі м.Києва.
На виконання наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м.Києві № 1038 від 06.12.2019 року у період з 13 січня 2020 року по 24 січня 2020 року, головним інспектором відділу ВЗНС Шевченківського РУ ГУ ДСНС України у м.Києві Розкладієм П.Ю., було здійснено перевірку додержання (виконання) вимог нормативно-правових актів та нормативно-правових документів у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація", розташованого за адресою: вулиця Володимирська, 51-А у Шевченківському районі м.Києва.    
За результатами перевірки складено акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 24.01.2020 року №58.
Примірник Акту від 24.01.2020 року №58 отримала відповідальна особа Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" 24.01.2020 року, про що зроблено відповідну відмітку в Акті перевірки.
Актом від 24.01.2020 року №58 було зафіксовано 39 порушень та встановлено, що об`єкт перевірки - приміщення Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" за вказаною адресою функціонують з порушеннями правил та норм пожежної і техногенної безпеки, а саме:
- двері на сходові клітки з коридорів поверхів не мають ущільнення в притулах та прострої для самозачинення
- на підлозі по шляхах евакуації з центрального диспетчерського пункту, каб. №410 та підвального поверху влаштовано перепади висот (пороги)
- на шляхах евакуації з сходової клітки на 1-му поверсі встановлено турнікет
- в об`ємі сходової клітки на 4-муповерсі влаштований кабінет №415
- на вікнах приміщень де перебувають люди австановлені глухі грати
- на сходових клітках встановлені прилади опалення, які виступають за площину стін на висоті менше 2,2 м від сходових площадок
- висота проходу на шляхах евакуації по центральній сходовій клітці (4-й поверх) менше 2 м.
- висота евакуаційного виходу з підвального поверху менше 2 м.
- технічні приміщення (електрощитова, машинне відділення ліфтів, серверна, тощо) та складські (підсобні) приміщення не відокремлені протипожежними дверима 2-го типу з класом вогнестійкості ЕІ30
- двері, що ведуть на горище не виконано протипожежними 2-го типу з класом вогнестійкості ЕІ30
- допускається улаштування та експлуатація тимчасових дільніць електромережі
- сходові клітки, коридори, проходи не забезпечені евакуаційним освітленням яке вмикається з настанням сутінків
- з`єднання, відгалудження та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів
- електророзетки, вимикачі встановлені на горючій основі (конструкції)
- в складському приміщенні №406 допускається встановлення всередені апаратів відключення (вимикачів)
- не проведено замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання
- в складському приміщенні №406 відстань від світильників до горючих матеріалів та предметів менше 0,5 м
- ліфти не розраховані на роботу в режимі "Пожежна небезпека"
- система автоматичної пожежної сигналізації знаходиться в неробочому стані
- сигнал від приймально-  контрольного приладу системи автоматичної пожежної сигналізації не виведений на пульт централізованого спостереження пожежної охорони згідно ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту"
- приміщення серверної в підвальному поверсі не обладнано автоматичною системою пожежогасіння згідно ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту"
- приміщення в підвальному поверсі, кабінет директора не обладнані системами протипожежного захисту згідно ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту"
- приміщення не обладнанні системою оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей 3-го типу
- керівник підприємства не забезпечив утримання засобів протипожежного захисту у працездатному стані та їх технічне обслуговування
- відстань від відкритою автостоянки до будівлі менше 10 м.
- приміщення серверної в підвальному поверсі захаращене сторонніми матеріалами та предметами
- на підприємстві не створена добровільна пожежна охорона, з метою проведення заходів із запобігання винекненню пожеж та організації їх гасіння та не здійснено страхування згідно Порядку функціонування добровільної пожежної охорони затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №564
- на шляхах евакуації з сходової клітки на 1-му поверсі встановлено турнікет
- під сходовою кліткою влаштоване приміщення
- допускається улаштування та експлуатація тимчасових дільніць електромережі
- не проведено замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання
- приміщення не обладнані системами протипожежного захисту згідно ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту"
- дерев`яні елементи горищних покривів (кровки, лати) не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності
- висота проходу на шляхах евакуації по сходам з 2-го на 1-й поверх менше 2 м
- допускається улаштування та експлуатація тимчасових дільніць електромережі
- не проведено замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання
- з`єднання, відгалудження та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів
- система автоматичної пожежної сигналізації знаходиться в неробочому стані
- сигнал від приймально-контрольного приладу системи автоматичної пожежної сигналізації не виведений на пульт централізованого спостереження пожежної охорони згідно ДБН В.2.5-56:2014 " Системи протипожежного захисту".
Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві стверджує, що зафіксовані в акті перевірки порушення щодо вимог законодавств сфері техногенної та пожежної безпеки створюють загрозу життю та здоров`ю людей, які там перебувають, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі, що і стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом. 
Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що виявлені порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що зафіксовані в Актах перевірки, на час розгляду справи відповідачем не спростовані. Належних та допустимих доказів щодо усунення виявлених порушень в повному обсязі відповідачем також не надано. Часткове усунення виявлених порушень правил техногенної та протипожежної безпеки не є підставою для відмови у задоволенні позову про застосування певних заходів державного реагування, оскільки неусунуті порушення є суттєвими, адже можуть призвести до виникнення пожежі як неконтрольованого процесу знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для людей та навколишнього природного середовища, що в свою чергу можуть створювати і небезпеку завдання шкоди життю та здоров`ю людей. У зв`язку з чим, суд вважає, що спірні правовідносини мають набути імперативного характеру шляхом ухвалення судом відповідного рішення про заборону використання приміщень, які не обладнані системою протипожежної безпеки. 
Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877-V (надалі - Закон №877-V) визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).
Відповідно до абзацу 2 статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно з частини 1 статті 3 Закону України Закону №877-V, державний нагляд (контроль), серед іншого здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності; гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю); недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення суб`єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.
Частиною 1 статті 4 Закону №877-V встановлено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Згідно з частиною 7 статті 7 Закону №877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Відповідно до статті 2 Закону України "Про пожежну безпеку", забезпечення пожежної безпеки підприємств, установ та організацій покладається на їх керівників і уповноважених ними осіб, якщо інше не передбачено відповідним договором.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема, звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Згідно з частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.
Частиною 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Разом з тим, системно аналізуючи положення Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та ст. 68, 70 Кодексу цивільного захисту України, колегія суддів вважає, що цими правовими нормами установлена можливість застосування різних заходів реагування за одні й ті самі порушення, при цьому критерієм їх розмежування є створення такими порушеннями загрози життю та здоров`ю людей і саме наявність такої загрози надає можливість для застосування адміністративним судом заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень.
Підставою для звернення позивача до суду з цим позовом, як зазначалось та встановлено судом першої інстанції, слугувало виявлення на об`єкті повторної перевірки відповідача численних порушень норм пожежної та техногенної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей.
Колегія суддів звертає увагу, що недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення, а забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.
Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.
При цьому, колегія суддів враховує, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.
Крім того, застосований до відповідача захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки в закладі охорони здоров`я.
Також такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року по справі № 560/639/19 та від 05 лютого 2020 року по справі № 160/1739/19.
Відповідачем не заперечується наявність виявлених під час перевірки позивачем порушення.
Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано сторонами, що за результатами проведення заходу щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки приміщень Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація", розташованого за адресою: вулиця Володимирська, 51-А у Шевченківському районі м.Києва складено акт від 24.01.2020 року №58 було зафіксовано 39 порушень, та встановлено, що об`єкт перевірки функціонує з порушеннями правил пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей у випадку виникнення пожежі чи надзвичайної ситуації.
Доводи відповідача про часткове усунення недоліків в організації додержання правил техногенної та протипожежної безпеки, унеможливлює виникнення нещасних випадків та возгорянь і не потребує відключення та знеструмлення об`єкту, його опломбування, оскільки не перешкоджає безаварійній та безпечній роботі приміщень, у зв`язку з чим відповідач вважає застосування заходів судового реагування у вигляді повного зупинення роботи приміщень підприємства недоцільним, колегія суддів не приймає до уваги, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, що відповідач звернувся до позивача та повідомив про усунення порушень, які зазначені в акті від 24.01.2020 року №58.
Позивачем було призначено позапланову перевірку, за результатами перевірки складено Акт від 31.07.2020 року №424 проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.
Відповідно до акту від 31.07.2020 року №424, який надано до суду першої інстанції, встановлено, що на час проведення перевірки є неусунутими ще 26 порушень.
Колегія суддів звертає увагу, що дані 26 порушень були наявні на час проведення перевірки, які зазначені в акті від 24.01.2020 року №58 та на час прийняття рішення судом першої інстанції.
Так, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідачем до суду апеляційної інстанції надано акт від 22.03.2021 року №300, в якому зазначено, що всі порушення, які були виявлені попередніми перевірками усунуто.
Так, колегія суддів звертає увагу, що згідно позиції Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року по справі №560/639/19 до повноважень суду по цій категорії справ не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду апеляційним судом є виключно питання застосування права.
Разом із тим, колегія суддів звертає увагу, що на момент винесення рішення судом першої інстанції, порушення, які могли призвести до реальної загрози життю та здоров`ю людей відповідачем у повному обсязі усунуто не було.
При цьому, процедура відновлення виробництва після застосування судом заходів реагування встановлена ч. 5 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», якою передбачено, що відновлення виробництва або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Колегія суддів звертає увагу, що в судовому засіданні представник позивача зазначив, що відповідачем не направлялося повідомлення про усунення виявлених порушень.
Зважаючи на встановлені судом першої інстанції та проаналізовані у їх взаємозв`язку фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що не дивлячись на усунення з боку відповідача встановлених порушень, низка з них станом на час ухвалення рішення судом першої інстанції залишались такими, що створювали реальну загрозу життю і здоров`ю людей, а тому висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову є правильними.
Отже, висновок суду про наявність підстав для задоволення позову є правильними.
Аргументи апеляційної скарги, що зводяться до переоцінки встановлених судом фактичних обставин справи, вказаних висновків не спростовують.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2020 року по справі №812/2061/17.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України», «Рябих проти Росії», «Нєлюбін проти Росії»), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Таким чином, оскаржуване рішення суду першої інстанції ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка, судом правильно застосували норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, а отже, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 34, 242, 243, 246, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, зазначених у ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Повний текст постанови буде складено протягом п`яти днів з моменту його проголошення.
Головуючий суддя                                                                                Г. В. Земляна

Судді:                                                                                                    Є.І. Мєзєнцев
          
                                                                                                              В.В. Файдюк

Повний текст постанови складено 19 квітня 2021 року.