ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

25 березня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 182/787/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Дурасової Ю.В.,
        суддів:                          Божко Л.А., Лукманової О.М.,        
   розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу     Військової частини НОМЕР_1 
   на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 року (головуючий суддя Олійник В.М.)
     в адміністративній справі №182/787/20 за позовом ОСОБА_1 до  відповідача Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Нікопольський  об`єднаний міський територіальний центр комплектування  та соціальної підтримки, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-                                                           
ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся 10 лютого 2020 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Нікопольський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, просив:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2016 по 2018 рік, у зв`язку із звільненням з військової служби у запас;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2016 по 2018 рік, виходячи з приписів постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, якою затверджено порядок обчислення середньої заробітної плати, та виходячи з грошового забезпечення з посади кулеметника військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, станом на день звільнення з військової служби 06 вересня 2018 року, у сумі 28 879,26 грн.   
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.02.2020 року передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного  адміністративного  суду (а.с. 17-19).
Рішенням Дніпропетровського окружного  адміністративного  суду від 12 травня 2020 року  позов задоволено (а.с. 42-44):
- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2016 р. по 2018 р., у зв`язку із звільненням з військової служби у запас;
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2016 р. по 2018 р.,    виходячи з грошового забезпечення    кулеметника військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України (, станом на день звільнення з військової служби 06 вересня 2018 року.          
31  липня  2020 року   ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного  адміністративного  суду із  заявою про ухвалення додаткового рішення,  в  якій  просив (а.с. 66-70):
- ухвалити додаткове рішення у справі № 182/787/20 про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 індексацію заробітної плати за період 2016 - 2018 рр.;
- ухвалити додаткове рішення у справі № 182/787/20 про визначення розміру грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2016 р. по 2018 р., у зв`язку із звільненням з військової служби у запас.
В  обґрунтування  заяви про ухвалення додаткового рішення позивач зазначив, що відповідач  з  необхідних  28 879,62  грн.  грошової  компенсації за невикористані  дні додаткової  відпустки  виплатив  лише 13 227 грн. 
18 вересня 2020 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом ухвалено додаткове рішення, яким (а.с.73-74):
- заяву   ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення  задоволено  частково;
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2016 р. по 2018 р.,    виходячи з грошового забезпечення кулеметника військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, станом на день звільнення з військової служби 06 вересня 2018 року, в розмірі 28 879,62 грн. 
У задоволенні решти заяви відмовлено.           
Додаткове рішення суду обґрунтоване тим, що відповідно до довідки про доходи  № 230 від 07 лютого 2019 року за 2017 та 2018 роки, за підписом командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 та головного бухгалтера ОСОБА_3 , розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з жовтня 2017 по вересень 2018 включно складає 171 216, 10 грн. Кількість календарних днів за період з жовтня 2017 по вересень 2018 включно (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством) складає 249 днів (жовтень 2017 - 21 день, листопад 2017 - 22 дні, грудень 2017 - 20 днів, січень 2018 - 21 день, лютий 2018 - 20 днів, березень 2018 - 21 день, квітень 2018 - 19 днів, травень 2018 - 21 день, червень 2018 - 20 днів, липень 2018 - 22 дні, серпень 2018 - 22 дні, вересень 2018 - 20 днів). Сума грошової компенсації за невикористані ОСОБА_1 календарні днів додаткової відпустки за період 2016 по 2018 роки у кількості 42 календарних днів становить 28 879,62 грн. (171 216, 10 грн. / 249 днів = 687,61 грн.; 687,61 грн. х 42 дні невикористаної додаткової відпустки = 28 879,62 грн.). Однак, згідно  платіжного  доручення  № 2141  від  22 червня  2020 року   відповідачем  компенсовано  лише  13  227 грн., що є підставою для ухвалення додаткового рішення у справі з зазначенням суми 28 879,62 грн.,  яку необхідно виплатити позивачу за  невикористані ОСОБА_1 календарні днів додаткової відпустки за період  з 2016 р. по 2018 р. Щодо вимоги  позивача  зобов`язати відповідача  виплатити   індексацію заробітної  плати  за  період з 2016  року по 2018 рік, то суд вказав про відсутність  підстав для винесення додаткового рішення в цій частині, оскільки виплата   індексації заробітної  плати  за  період з 2016  року по 2018 рік позивачу взагалі   не  була предметом  розгляду адміністративної  справи  №182/787/20. 
Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції про визначення ОСОБА_1 розміру грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, за період з 2016-2018 роки, у зв`язку із звільненням з військової служби в запас в розмірі 28879,62 грн.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції при визначенні ОСОБА_1 розміру грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2016-2018 роки, у зв`язку із звільненням з військової служби в запас в розмірі 28 879,62 грн., надав перевагу довідці від 07.02.2019 №230 в якій вказано розмір грошового забезпечення Позивача для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням в сумі 171 216,10 грн. з урахуванням винагороди за участь в антитерористичній операції та операції об`єднаних сил, при цьому залишив поза увагою довідку №1193 від 13 квітня 2020 року, про грошове забезпечення ОСОБА_1 за останні 12 календарних місяців військової служби, перед звільненням у відповідності до вимог пункту 6 Розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що складає 114 637,94 (сто чотирнадцять тисяч шістсот тридцять сім гривень 94 копійки). Згідно пункту 7 Розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який затверджено наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за № 745/32197) за службу понад установлений службовий час, у дні відпочинку, святкові, вихідні та неробочі дні грошове забезпечення військовослужбовцям додатково не виплачується. Розмір грошового забезпечення, що належить військовослужбовцю не за повний календарний місяць, визначається шляхом множення середньоденного розміру грошового забезпечення на кількість календарних днів, прослужених військовослужбовцем у цьому місяці. При цьому середньоденний розмір грошового  забезпечення визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного військовослужбовцю за повний календарний місяць, на кількість календарних днів місяця, за який здійснюється виплата.
Отже, при визначенні ОСОБА_1 розміру грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2016-2018 роки, у зв`язку із звільненням з військової служби в запас перш за все необхідно визначити середньоденний розмір грошового забезпечення, для цього розмір грошового забезпечення відповідно до довідки №1193 від 13 квітня 2020 року в сумі 114 637,94 (сто чотирнадцять тисяч шістсот тридцять сім гривень 94 копійки) необхідно поділити на кількість календарних днів у останніх 12 календарних місяцях військової служби, перед звільненням, тобто на 365, отримаємо 314,08 (триста чотирнадцять) гривень 08 копійок. При цьому, сума грошової компенсації за невикористані ОСОБА_1 календарні дні додаткової відпустки за період 2016-2018 роки у кількості 42 календарних днів становить 13191,36 (тринадцять тисяч сто дев`яносто одна) гривня 36 копійки, яка у добровільному порядку ОСОБА_1 була нарахована та виплачена військовою частиною НОМЕР_1 згідно платіжного доручення № 2141 від 22.06.2020. Також зауважує, що заява щодо ухвалення додаткового рішення про визначення ОСОБА_1 розміру грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2016-2018 роки, у зв`язку із звільненням з військової служби в запас в розмірі 28 879,62 грн. задоволенню не підлягає, оскільки нарахування сум є виключними дискреційними повноваженнями Відповідача. Саме на Військову частину НОМЕР_1 , як орган, в якому позивач проходив службу, і який виплачував йому грошове забезпечення за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки при звільненні.
При цьому, від позивача в системі «Електронний суд» до суду апеляційної інстанції 15.05.2021 року надійшла заява про закриття апеляційного провадження у справі, в якому вказує, що відповідачем пропущений строк на апеляційне оскарження додаткового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 року.
Розгляд справи здійснюється в  порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.
          Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Дніпропетровського  окружного  адміністративного  суду від 12 травня 2020 року позов задоволено (а.с. 42-44):
- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2016 р. по 2018 р., у зв`язку із звільненням з військової служби у запас;
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2016 р. по 2018 р.,  виходячи з грошового забезпечення  кулеметника військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), станом на день звільнення з військової служби 06 вересня 2018 року.  
31  липня  2020 року   ОСОБА_1 звернувся до суду  із  заявою про ухвалення додаткового рішення,  в  якій  просив (а.с. 66-70):
- ухвалити додаткове рішення у справі № 182/787/20 про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 індексацію заробітної плати за період 2016 - 2018 рр.;
- ухвалити додаткове рішення у справі № 182/787/20 про визначення розміру грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2016 р. по 2018 р., у зв`язку із звільненням з військової служби у запас.
18 вересня 2020 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом ухвалено додаткове рішення, яким заяву   ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення  задоволено  частково (а.с.73-74):
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2016 р. по 2018 р.,  виходячи з грошового забезпечення  кулеметника військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, станом на день звільнення з військової служби 06 вересня 2018 року,  в розмірі 28 879,62 грн. 
В задоволенні іншої частини заяви відмовлено. 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми, які регламентують порядок прийняття додаткового рішення, а саме ст. 252 КАС України.
Так, відповідно  до  положень ст. 252  КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що вимогами позивача при поданні позову були:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2016 по 2018 рік, у зв`язку із звільненням з військової служби у запас;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2016 по 2018 рік, виходячи з приписів постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, якою затверджено порядок обчислення середньої заробітної плати, та виходячи з грошового забезпечення з посади кулеметника військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, станом на день звільнення з військової служби 06 вересня 2018 року, у сумі 28 879,26 грн.   
В межах заявлених позовних вимог суд першої інстанції ухвалив рішення від 12.05.2020 року та задовольнив зазначені позовні вимоги, однак, задовольняючи вимоги, суд першої інстанції не зазначив суму в розмірі 28 879,26 грн., про яку в позові вказував позивач. 
При цьому, відповідно  до  положень ст. 252  КАС України підставою для ухвалення  додаткового рішення є зокрема, не ухвалення рішення з однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази.
Оскільки позивачем в позові заявлялася вимога про стягнення суми в розмірі 28 879,26 грн., надавалися докази, однак ця вимога не вирішена, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість ухвалення додаткового рішення в силу положень ст. 252  КАС України.
Матеріалами справи підтверджується, що згідно довідки про доходи  № 230 від 07 лютого 2019 року за 2017 та 2018 роки, за підписом командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 та головного бухгалтера ОСОБА_3 , розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з жовтня 2017 по вересень 2018 включно складає 171 216, 10 грн. 
Кількість календарних днів за період з жовтня 2017 по вересень 2018 включно (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством) складає 249 днів (жовтень 2017 - 21 день, листопад 2017 - 22 дні, грудень 2017 - 20 днів, січень 2018 - 21 день, лютий 2018 - 20 днів, березень 2018 - 21 день, квітень 2018 - 19 днів, травень 2018 - 21 день, червень 2018 - 20 днів, липень 2018 - 22 дні, серпень 2018 - 22 дні, вересень 2018 - 20 днів).
Сума грошової компенсації за невикористані ОСОБА_1 календарні днів додаткової відпустки за період 2016 по 2018 роки у кількості 42 календарних днів становить 28 879,62 грн. (171 216, 10 грн. / 249 днів = 687,61 грн.; 687,61 грн. х 42 дні невикористаної додаткової відпустки = 28 879,62 грн.).
Вказане є підставою для ухвалення додаткового рішення у справі з зазначенням суми                    28 879,62 грн., яку необхідно виплатити позивачу за невикористані ОСОБА_1 календарні днів додаткової відпустки за період з 2016 р. по 2018 р.
Оскільки в частині відмови заяви про зобов`язання відповідача  виплатити індексацію заробітної  плати  за  період з 2016  року по 2018 рік додаткове рішення суду першої інстанції не оскаржується, то суд апеляційної інстанції, діючи в межах вимог апеляційної скарги, не переглядає додаткове рішення суду першої інстанції в цій частині. 
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про ухвалення додаткового рішення щодо суми в розмірі 28 879,62 грн., яку відповідачу необхідно виплатити позивачу за невикористані календарні дні додаткової відпустки за період з 2016 р. по 2018 р. станом на день звільнення з військової служби 06 вересня 2018 року.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу додаткового рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – залишити без задоволення.
Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова