ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 червня 2021 року           справа №200/12140/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Дружківської міської ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року (повний текст складено 19 лютого 2021 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/12140/20-а (суддя І інстанції – Дмитрієв В.С.) за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Дружківської міської ради про визнання протиправним розпорядження та визнання протиправною та скасування вимоги,-

                                                              У С Т А Н О В И В:

23 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління соціального захисту населення Дружківської міської ради про визнання протиправним розпорядження від 5 жовтня 2020 року №105-809 №о/с 601776; про визнання протиправною та скасування вимоги про погашення надміру виплаченої суми соціальної допомоги №о/р 601776, про повернення коштів до бюджету надміру виплаченої державної соціальної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 3 червня 2017 року по 13 листопада 2019 року в сумі 94736,01 грн. 
Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідачем протиправно прийнято розпорядження про припинення щомісячної адресної допомоги переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату  та неправомірно складено вимогу про погашення надміру виплаченої суми соціальної допомоги у зв`язку із наданням завідомо недостовірної інформації про матеріальний стан сім`ї, оскільки, під час оформлення заяви, позивачу не була відома обставина, про наявність у члена сім`ї житлового приміщення, розташованого в регіонах інших ніж тимчасово окуповані території України, тому не зазначення даних про наявну частину житлового приміщення не мали на меті приховування доходів. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі № 200/12140/20-а позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправним розпорядження начальника Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради від 5 жовтня 2020 року №105-809 (№о/с 601776) щодо припинення (перерахування) виплати допомоги ОСОБА_1 . Визнано протиправною та скасовано вимогу Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради про погашення надміру виплаченої державної соціальної допомоги від 12 жовтня 2020 року (№о/р 601776) щодо повернення ОСОБА_1 надміру виплаченої державної соціальної допомоги внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату комунальних послуг, за період з 3 червня 2017 року по 13 листопада 2019 року в сумі 94736,01 грн.                                                                                           Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа, є отримувачем щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 17 жовтня 2014 року. Допомога  неодноразово призначалася на наступні шість місяців за заявами позивача у яких ОСОБА_1 повідомляв про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, зокрема про відсутність у нього та його родини у власності житлових приміщень, розташованих в регіонах інших ніж тимчасово окупована територія України. 3 вересня 2020 року позивачу не призначена допомога переміщеним особам на проживання у зв`язку з виявленням факту подання недостовірної інформації, сім`я володіє житловим приміщенням не на окупованій території та не в зоні АТО. Так, під час проведення Державним соціальним інспектором управління перевірки правильності надання інформації, яку надав ОСОБА_1 , було встановлено, що позивач надав неповну/недостовірну інформацію щодо наявності у його дружини ОСОБА_2 у власності 1/4  частини житлового приміщення (квартири), що розташоване у  м. Дружківка, яке належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 березня 1994 року Дружківським бюро приватизації житла. На підставі виявлення подання недостовірних відомостей, управлінням прийнято рішення про відмову у надані ОСОБА_1 допомоги переміщеним особам на проживання, а розпорядженням начальника управління припинено виплату допомоги переміщеним особам на проживання та прораховано надміру виплачену допомогу.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 . 
Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи.
Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 11 листопада 2016 року №27150, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_1 , як уповноважений представник сім`ї, з жовтня 2014 року отримував  щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (на заявника та дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 ).
При зверненні до управління соціального захисту населення Дружківської міської ради, у заявах про призначення грошової допомоги, у відповідній графі щодо наявності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та район проведення антитерористичної операції позивач зазначав, що ні у нього, ні у членів його сім`ї такого житла немає.
Так рішенням про призначення допомог переміщеним особам на проживання позивачу, як уповноваженому представнику сім`ї, призначена допомога переміщеним особам на проживання з 17 жовтня 2014 року по 16 квітня 2016 року в розмірі 1768 грн. щомісячно; з 19 травня 2015 року по 18 листопада 2015 року в сумі 1833 грн. щомісячно; з 18 листопада 2015 року по 09 травня 2016 року в сумі 2400  грн. щомісячно; з 10 травня 2016 року по 09 листопада 2016 року в сумі 2400 грн. щомісячно; з 11 листопада 2016 року по 10 травня  2017 року в сумі 2400 грн. щомісячно; з 11 травня 2017 року по 10 листопада  2017 року у сумі 2400 грн. щомісячно; з 13 листопада  2017 року по 30 листопада 2017 у сумі 3080 грн., з 01 грудня  2017 року по 12 травня 2018 року у сумі 3141 грн. щомісячно, з 14 травня 2018 року по 13 листопада 2018 року у сумі 3373 грн. щомісячно, з 14 листопада  2018 року по 13 травень 2019 року  у сумі 3400 грн. щомісячно, з 14 травня 2019 року по  13 листопада 2019  року у сумі 3400 грн., розмір доплат по перерахунку за період з 1 листопада 2019 року по 13 листопада 2019 року склав  2221 грн., розмір доплати за перерахунком за період з 1 вересня 2019 року по  13 листопада 2019  року склав 3400 грн.
У вересні 2020 року  позивач звернувся до управління із заявою про подовження виплати грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, в якій повідомив про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, та що у нього та його родини не має у власності житлових приміщень, розташованих в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України.
Під час проведення управлінням перевірки правильності надання інформації, яку надав заявник,  було встановлено, що у дружини позивача - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , у власності 1/4  частини житлового приміщення (квартири), що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 березня 1994 року Дружківським бюро приватизації житла (а.с. 19).
Розпорядженням начальника управління соціального захисту населення Дружківської міської ради від 5 жовтня 2020 року №805-809  (№ о/с 601776) вирішено припинити (перерахувати) виплату допомоги переміщеним особам на проживання ОСОБА_1 з 3 червня 2017 року, відповідно до п. 6 та п. 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в т.ч. на оплату ЖКП, затвердженого постановою КМУ від 1 жовтня 2014 року №505 у зв`язку з наявністю житлового приміщення у члена родини. Загальний розмір утворена переплата допомоги склав 94736,01 грн.
13 жовтня 2020 року позивач отримав вимогу про погашення надміру виплаченої суми соціальної допомоги від 12 жовтня 2020 року, відповідно до якої необхідно повернути надміру виплачену допомогу за період з 3 червня 2017 року по 13 листопада 2019 року в сумі 94736,01 грн. та повідомити про результат в термін до 12 листопада 2020 року.  
Не погоджуючись з розпорядженням відповідача про припинення виплати допомоги переміщеним особам на проживання та вимогою про повернення надміру виплачених коштів соціальної допомоги позивач звернулася до суду з даним позовом. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Закон України “Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб”  відповідно до  Конституції  та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.
Відповідно до  частини 1  статті 1 Закону України “Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб”, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Положеннями  статті 4 Закону України “Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб” встановлено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених  статтею 12 цього Закону.
При цьому,  постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505  затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі- Порядок №505).
Цей Порядок визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога).
Відповідно до  пункту 2 Порядку (в редакції, станом на первиненне звернення позивача із заявою про призначення допомоги), грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції або змушені були покинути своє постійне місце проживання в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, і перемістилися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.
Пунктом 6 Порядку №505  (в редакції, станом на первинне звернення позивача із заявою про призначення допомоги) передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.
При цьому, згідно з п. 6 Порядку (в редакції від 03 червня 2017 року), грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.
Пунктом 11 Порядку №505 встановлено, що уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин.
Суми грошової допомоги, надмірно виплачені внаслідок подання недостовірних документів, неповідомлення про зміну обставин, які впливають на виплату грошової допомоги, повертаються уповноваженим представником сім`ї самостійно.
Згідно з п. 11 цього Порядку, виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.
При цьому,  розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275  (в редакції  розпорядження Кабінету Міністрів України від 23 січня 2019 року № 28-р) затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція у якому зазначено м. Дружківка Донецької області (Дружківська міська рада).
Судом встановлено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, який з жовтня 2014 року отримує щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Разом з тим, з аналізу викладених вище норм закону та підзаконних нормативно-правових актів, внутрішньо переміщені особи у 2015 році не мали права на отримання спірної допомоги у разі, коли будь-хто з членів їхньої сім`ї мав у володінні житловими приміщеннями, розташованими в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.
В даному випадку суб`єктом владних повноважень не заперечується, що позивач мав право на отримання спірної допомоги до червня 2017 року.
При цьому, як зазначено вище, з червня 2017 року змінено порядок отримання відповідної допомоги та встановлено, що така грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.
Суб`єктом владних повноважень у вересні 2020 року встановлено, що у дружини позивача з березня 1994 року наявна на праві власності 1/4 частина квартири, що розташована у м. Дружківка  Донецької області, що знаходиться на підконтрольній Україні території Донецької області.
Відповідачем прийнято рішення про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання та вимогу про стягнення надміру виплачених коштів у зв`язку із наявністю у власності житла, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.
При цьому, перевіряючи правомірність прийнятих суб`єктом владних повноважень рішень, суд  зазначає, що для правильного вирішення питання про утримання надміру виплачених позивачу коштів у вигляді допомоги на покриття витрат на проживання, суб`єкт владних повноважень має встановити факт поданням заявником недостовірних відомостей, що враховуються при її призначенні, або встановити факт своєчасного неповідомлення про зміну обставин, які впливають на виплату грошової допомоги.
Судом встановлено, що дружина позивача – ОСОБА_5 (1982 року народження) отримано право власності на 1/4 квартири у місті Дружківка  ще 1994 році (у дванадцятирічному віці), шляхом участі у приватизації спільної сумісної власності (разом з батьками). При цьому, суд погоджується з твердженнями позивача про те, що батьки дружини могли не повідомити дитину про участь у приватизації нерухомості.
Крім того, як убачається із майнових декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016-2018 року, розміщених на интернет ресурсі сайту НАЗК,   ОСОБА_6 також не було задекларовано право власності на 1/4 частину квартири, що розташована у м. Дружківка  Донецької області. 
Таким чином, ураховуючи викладене вище, суд  вважає, що позивача не могли позбавити права на отримання спірної допомоги за неповідомлення про зміну обставин, які впливають на виплату грошової допомоги, так як такі обставини були незмінні з моменту її призначення. 
Суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень має право позбавити позивача права на отримання спірної допомоги за наслідком встановлення факту подання позивачем недостовірних відомостей.
Між тим, оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання заявника, слід виходити з презумпції добросовісності заявника, який звернувся до суб`єкта владних повноважень за допомогою. Тобто, суб`єкту владних повноважень, необхідно довести наявність умислу заявника на отримання допомоги без законних для цього підстав.
Разом з тим, суд зазначає, що позивач неодноразово звертався до відповідача  із заявою про призначення відповідної допомоги, при цьому заяви подавались, шляхом заповнення відповідного бланку заяви у якому, зокрема, заявнику ставилось питання про відсутність змін, що впливають на призначення адресної допомоги.
При цьому, оскільки фактично змін у позивача не відбувалося, ураховуючи необізнаність про наявність свідоцтва про право власності, він добросовісно засвідчував це своїм підписом.
Таким чином, суд вважає, що заповнюючи бланк заяви, позивач  не зазначав недостовірні відомості та відповідачем не доведено наявність умислу заявника на отримання допомоги без законних для цього підстав.
На підставі викладеного вище, суд вважає непропорційним та протиправним оскаржене розпорядження про стягнення з позивача надмірно виплачених коштів.
Крім того, приймаючи відповідне рішення, суд  ураховує, що позивач відноситься до вразливої категорії населення - внутрішньо переміщених осіб,  особою з інвалідністю, а також має на утриманні неповнолітніх  дітей.
Відповідно до частин 1, 2   статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України   кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених   статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Дружківської міської ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі № 200/12140/20-а - залишити без задоволення.                
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі № 200/12140/20-а - залишити без змін.                      
Повне судове рішення складено 22 червня 2021 року.    
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                    Т.Г. Гаврищук

                                                                                                              І.В.Сіваченко