ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 квітня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/7318/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Головко О.В., Суховарова А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Троянова А.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 21.01.2021 року (суддя у 1 інстанції Семененко М.О.)  в адміністративній справі за позовом   ОСОБА_1  до  Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, в якому просив: 
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити звільненому з військової служби у запас позивачу вихідну допомогу при звільненні з військової служби за 8 років в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням грошової винагороди за участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів - з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити звільненому з військової служби у запас позивачу компенсацію за невикористанні відпуски у кількості 283 діб з урахуванням грошової винагороди за участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів - з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити звільненому з військової служби у запас позивачу компенсацію за невикористанні відпуски у кількості 283 діб з урахуванням кратності відповідно до вимог п.3 XXXI Розділу наказу Міністра оборони України №260 - з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити звільненому з військової служби у запас позивачу грошове забезпечення, матеріальні допомоги на оздоровлення та вирішення соціально побутових питань за 2018, 2019 та 2020 роки, а також перерахувати вихідну допомогу при звільненні та компенсацію за невикористанні відпуски з урахуванням військового звання «полковник юстиції» відповідно до пролежень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу»;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату звільненому з військової служби у запас позивачу грошове забезпечення, матеріальні допомоги на оздоровлення та вирішення соціально побутових, а також перерахувати вихідну допомогу при звільненні та компенсацію за невикористанні відпуски з 26 березня 2020 року відповідно до ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 26 березня 2020 року № 6-р(ІІ)2020;
- зобов`язати відповідача здійснити виплату звільненому з військової служби у запас позивачу починаючи з 11 вересня 2020 року компенсацію за затримку повного розрахунку при звільненні з військової служби його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку відповідно до вимог ст.ст.116, 117 Кодексу законів про працю України.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 21.01.2021 року зупинено провадження в адміністративній справі №280/7318/20 за позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про зобов`язання вчинити дії, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №280/7185/20 за позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку.
Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, нез`ясованість та недоведеність обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга обґрунтована неврахування судом першої інстанції, що результати розгляду справи №280/7185/20 не мають приюдиційного значення для розгляду справи №280/7318/20. Крім того, судом першої інстанції не обґрунтовано в чому полягає неможливість розгляду справи №280/7318/20.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача вказує на помилковість висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.
Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції дійшов висновку, що подальший розгляд цієї справи є об`єктивно неможливим до набрання законної сили рішенням у справі №280/7185/20 (п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України).
Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Зупинення провадження у справі - це врегульована законом тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених в законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд.
Порядок зупинення провадження у адміністративній справі встановлений статтею 236 КАС України, яка містить як обов`язкові так і факультативні підстави зупинення.
За приписами п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.
Отже, суд зупиняє провадження у справі в тому випадку, коли існує обґрунтована необхідність підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для вирішення справи.
Зупинення провадження у справі до вирішення іншої запобігає постановленню суперечливих рішень у різних, але пов`язаних між собою справах.
Зупинення провадження у справі з підстав наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце лише в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених в адміністративній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Обставини неможливості розгляду справи судом встановлюються у кожному конкретному випадку залежно від змісту справи.
Об`єктивна неможливість розгляду справи полягає у взаємозв`язку підстав позову, що розглядається, з юридичними фактами, які будуть встановлені судовим рішенням в іншій справі.
Колегія суддів зауважує, що зупинення провадження з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України, допускається лише тоді, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Таким чином, зупинення провадження з підстав, передбачених цією нормою, допускається лише тоді, коли продовжувати розгляд справи надалі не є можливим, оскільки в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.
Колегія суддів зазначає, що у справі №280/7185/20 розглядається позов ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних, в якому позивач просить суд: 
- визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків військового прокурора об`єднаних сил від 10 вересня 2020 року №583к, яким ОСОБА_1 звільнено з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів), з 11 вересня 2020 року звільнено з посади начальника відділу представництва інтересів держави, протидії корупції у військовій сфері військової прокуратури об`єднаних сил та з органів прокуратури, виключено зі списків особового складу військової прокуратури об`єднаних сил, усіх видів забезпечення;
- поновити ОСОБА_1 на відповідній (рівнозначній) посаді в органі прокуратури України з дня звільнення 11.09.2020 року;
- стягнути зі Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 11.09.2020 року і до дня винесення судом рішення (поновлення на посаді).
Отже, предметом розгляду у справі №280/7185/20 є встановлення правомірності або протиправності звільнення ОСОБА_1 з військової служби.
У справі №280/7318/20 предметом розгляду є зобов`язання відповідача виплати вихідну допомогу, компенсацію за невикористані дні відпустки, недоотримані суми заробітної плати (грошового забезпечення) та інші належні до виплати суми.
З огляду на наведене, колегія суддів зазначає, що справи №280/7185/20 та №280/7318/20 не пов`язані між собою, оскільки підставою для їх звернення є різні дії/бездіяльність суб`єкта владних повноважень (протиправні на думку позивача), які мають самостійний характер та не мають взаємозв`язку між собою, а саме: у справі №280/7185/20 - звільнення особи, а у справі №280/7318/20 - здійснення особі належного нарахування та виплати сум при звільненні.
Так, встановлення у справі №280/7185/20 правомірності або протиправності звільнення позивача з військової служби не впливає на обов`язок Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил здійснити нарахування та виплату належних відповідно до вимог чинного законодавства сум при звільненні, предметом чого є саме спір у справі №280/7318/20. 
У зв`язку з цим, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про наявність підстав для зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №280/7185/20. 
Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 21.01.2021 року скасувати. 
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров