ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/20596/18                                          Суддя (судді) першої інстанції: Смолій І.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  12 квітня 2021 року                                                                       м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді                                                             Коротких А.Ю.,
суддів                                                                                Федотова І.В.,
                                                                                          Чаку Є.В.,
при секретарі                                                                      Дмитренко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства «Укртрансгаз» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
                                                       В С Т А Н О В И В :
Акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 грудня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов у повному обсязі. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.
Заслухавши учасників справи, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що Офіс великих платників податків ДФС за результатами документальної планової виїзної перевірки АТ «Укртрансгаз» податкового законодавства за період з 01.012015 року по 31.12.2017 року, валютного за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року.
За результатами проведеної перевірки, податковим органом складено акт №2284/28-10-14-01/30019801 від 31.07.2018 року, яким встановлено порушення позивачем: пп.50.1 ст.50, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 18 «Дохід», п.12 П(с)БО 9 «Запаси» від 20.10.1999 року №246 із змінами та доповненнями, п.4.25 «Концептуальної основи фінансової звітності» всього у сумі 1    965    345    367 грн., у тому числі: занижено податок на прибуток за 2015 рік у сумі 34    909    242 грн.; занижено податок на прибуток за 2017 рік у сумі 1    932    129    692 грн.; завищено податок на прибуток за 2014 рік у сумі 223    005 грн.; завищено податок на прибуток за І квартал 2016 року у сумі 899    906 грн.; завищено податок на прибуток за півріччя 2016 року у сумі 1    015    527 грн.; завищено податок на прибуток за три квартали 2016 року у сумі 1    136    416 грн.; завищено податок на прибуток за 2016 рік у сумі 1    470    562 грн.; п.198.1, п.198.3 ст.198, ст.199.1 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 61    789    169 грн.; п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України (позивачем не подавались додатки податкових накладних до податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2017 рік); п.2.6 постанови Правління Національного банку України №637 від 15.12.2004 року «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», зі змінами і доповненнями, а саме: неоприбуткування та несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів у книгах обліку розрахункових операцій на загальну суму 13842,91 грн., в результаті чого позивачем допущено порушення вимог податкового законодавства під час перевірки питань щодо проведення касових операцій у національній валюті в Україні; п.1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року (із змінами і доповненнями), а саме: непроведення розрахункових операцій на повну суму покупки (надання послуг) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та проведенні у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукованими відповідних розрахункових документів, що підтверджуються виконанням розрахункових операцій.
На підставі встановлених порушень, податковим органом 28.08.2018 року винесено податкові повідомлення-рішення: №0009401401, яким позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на прибуток в сумі 63    990    436 грн. (в тому числі 57    835    484 грн. за основним платежем та 6    154    952 грн. штрафу); №0009411401, яким позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 768    461    012 грн. (в тому числі 614    768    810 грн. за основним платежем та 153    692    202 грн. штрафу). 
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Рітейл - Харків», колегія суддів зазначає наступне.
Перевіркою встановлено відсутність у контрагента-постачальника AT «Укртрансгаз» законних джерел походження ідентифікованого товару (активу). Дані висновки ґрунтуються на результатах аналізу ланцюга походження відповідного товару, що описано у розділі 3 акту перевірки.
Крім того, перевіркою встановлено факт нездійснення та/або неможливість здійснення постачальниками та їх контрагентами господарської діяльності, що додатково підтверджує нереальність відповідної господарської операції, зокрема підтверджено відсутністю матеріально-технічної і технологічної можливості здійснення виробництва, перевезення (навантаження, розвантаження), тимчасового зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху).
Відповідачем також зазначено, що відповідно до листа Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 25.03.2016 року №166/20-40-14-07-06/39545624 не підтверджено факт реального здійснення господарської діяльності ТОВ «Рітейл Харків» із контрагентами-постачальниками за період грудень 2015 року та контрагентами - покупцями за період грудень 2015 року, відсутнє місцезнаходження ТОВ «РІТЕЙЛ ХАРКІВ» (код 39545624) за зазначеною адресою та керівник ТОВ «РІТЕЙЛ ХАРКІВ», який підписував податкову звітність, за адресою реєстрації не проживає, місцеперебування не відоме.
Відповідно до отриманої оперативної інформації 13.04.2018 року директора ТОВ «РІТЕЙЛ ХАРКІВ» ОСОБА_1 затримували за здійснення правопорушення, передбаченого ст.309 КК України, протягом 2017-2018 років та неодноразово у відношенні ОСОБА_1 складались адміністративні протоколи за паління та розпивання алкогольних напоїв у громадських місцях.
Також, ТОВ «Рітейл Харків» є стороною кримінального провадження №12015000000000424, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України, за фактами створення та придбання невстановленими особами суб`єктів підприємницької діяльності.
Проведеною перевіркою встановлено оприбуткування товару, ідентичного задекларованому, який було використано в господарській діяльності, що свідчить про набуття останнього платником податків у власність (безоплатного отримання послуг, робіт) відповідного активу, дійсне джерело походження якого невідоме.
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Промтек-Гідро», колегія суддів зазначає наступне.
При проведенні перевірки та дослідженні документів, відповідачем зроблено висновок щодо нереальності досліджуваної господарської операції, що ґрунтується на сукупності наступних з`ясованих доказів, оскільки встановлено невідповідність між наведеними у актах (КБ-2в) та підсумкових відомостях ресурсів до них об`ємами виконаних робіт та фактично розрахунковими показниками; нереальність залучення техніки до виконання робіт, зазначених у актах (КБ-2в) у зв`язку з відсутністю основних фондів.
Крім того, керівник та головний бухгалтер ТОВ «Промтек-Гідро» ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) одночасно є посадовою особою ще 44 підприємств.
ГУ ДФС у Київській області листом від 29.03.2018 року №22/10-36-14-12/33341264 повідомило, що за результатами проведеної перевірки не підтверджено факт реального здійснення господарської діяльності ТОВ «Промтек-Гідро» із контрагентами-постачальниками та контрагентами - покупцями за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року та ТОВ «ПРОМТЕК - ГІДРО» (код за ЄДРПОУ 33341264) внесено до списку фіктивних підприємств. Керівник/головний бухгалтер ОСОБА_2 повідомила про непричетність до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності даного платника податків.
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Спецдіагностика», колегія суддів зазначає наступне.
Перевіркою встановлено, що проведенні роботи по ремонту УКЗ виконували на режимному об`єкті, який потребує спецдоступ. Платник до перевірки, а також до заперечення не надав журналу реєстрації осіб, які ознайомлені з технікою безпеки та відповідно мали доступ до даного об`єкту. Також, згідно єдиного реєстру податкових накладних, ТОВ «Спецдіагностика» не залучалось до виконання ремонтних робіт сторонніх організацій.
Перевіркою встановлено, що роботи по ремонту УКС №17 с. Ходовичі МГ КС Пукеничі - КС Дашава проводились згідно дозволу на виконання робіт в охоронній зоні в період з 28.09.2015 року по 30.10.2015 року, згідно акту від 30.10.2015 року встановлено сумарні витрати праці робітників приймання виконаних будівельних робіт 3706,78 люд.-год., тобто для виконання даних робіт потрібно працівників в кількості 21 особи.
Роботи по ремонту УКЗ №16 МГ ДКС Опари - ДКС Угерсько Ду 1020 км 13,2 проводились згідно дозволу на виконання робіт в охоронній зоні в період з 24.11.2015 року по 30.12.2015 року, згідно акту від 21.12.2015 року встановлено сумарні витрати праці робітників приймання виконаних будівельних робіт 4100,5 люд.-год., тобто для виконання даних робіт потрібно працівників в кількості 37 осіб.
До заперечення до акту перевірки надано інформацію про те, що роботи виконувались 7 особами, однак, не надано їх ідентифікації (ПІП).
Відповідно до поданих ТОВ «Спецдіагностика» звітів та податкових розрахунків (1ДФ) кількість працівників становила 4 особи.
Відповідно до представленої підсумкової вартості ресурсів по об`єктах, на яких здійснювались роботи ТОВ «Спецдіагностика», використано наступні матеріали: перетворювач, труби сталеві, долота тришарошечні, кабелі, кутники, контрольно- вимірювальна колонка, які були придбані ТОВ «Спецдіагностика» у контрагентів- постачальників, в яких відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних встановлено відсутність придбання даних матеріалів.
Тобто, ремонтні роботи не могли бути виконані ТОВ «Спецдіагностика» власними силами.
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Квант - Сервіс», колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до баз даних по ТОВ «Квант-Сервіс» відсутнє джерело походження товару по ланцюгу постачання. 
Фактом підтвердження реальності виконаних робіт/послуг є виписка податкових, видаткових, товарно-транспортних накладних (далі - ТТН) та оприбуткування на склад в один день. Однак, по ланцюгу постачання встановлено відсутність придбання товарно-матеріальних цінностей (далі - ТМЦ) (а саме: крани, клапани, засувки, труби).
Крім того, по ТОВ «Квант-Сервіс» товари придбані та реалізовані в один і той же день, що неможливо в часі, так як товар не міг бути доставлений з м. Харків через м. Полтава і до с. Угерське, Львівської області до філії «УМГ «Львівтрансгаз».
По ТОВ «Альфа Тьюб» товари були придбані та реалізовані в один і той же день, що також неможливо в часі, так як товар не міг бути доставлений з м. Харків через м. Дніпро (смт. Меліоративне), і до с. Угерське, Львівської області до філії «УМГ «Львівтрансгаз» (відстань 1350 км). В ТТН не вказано конкретних адрес, де здійснювалось навантаження товару.
Також до перевірки не представлено документів, які б підтверджували походження товарів, зокрема: сертифікатів відповідності, сертифікатів якості, сертифікатів походження продукції, які б підтверджували якість, походження товару.
Таким чином відсутність джерела походження та нереальності здійснення операцій в часі та просторі свідчить про дефектність первинних документів.
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Альфа Тьюб», колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до баз даних, по ТОВ «Альфа Тьюб» відсутнє джерело походження товару по ланцюгу постачання. 
Фактом непідтвердження реальності є виписка податкових, видаткових, ТТН та оприбуткування на склад в один день. По ланцюгу постачання встановлено відсутність придбання ТМЦ (а саме: крани, клапани, засувки, труби).
ТОВ «Альфа Тьюб» товари були придбані та реалізовані в один і той же день, що неможливо в часі, так як товар не міг бути доставлений з м. Харків через м. Дніпро (смт. Меліоративне), і до с. Угерське, Львівської області до філії «УМГ «Львівтрансгаз». Крім того, в ТТН не вказано адрес, де здійснювалось навантаження товару.
Також, до перевірки не представлено документів, які б підтверджували походження товарів, зокрема: сертифікатів відповідності, сертифікатів якості, сертифікатів походження продукції, які б підтверджували якість, походження товару.
Таким чином відсутність джерела походження та нереальності здійснення операцій в часі та просторі свідчить про дефектність первинних документів.
Щодо методу вибуття запасів ФІФО (метод    бухгалтерського обліку    товарно-матеріальних цінностей    ) (далі - ФІФО) згідно облікової політики AT «Укртрансгаз» та формування податкової звітності з ПДВ на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, облікової політики.
Відповідно до наказів ПАТ «Укртрансгаз» від 31.12.2014 року №487, від 31.12.2015 року №596, від 30.12.2016 року №803 «Про введення в дію облікової політики ПАТ «Укртрансгаз» для всіх одиниць бухгалтерського обліку запасів, що мають однакове призначення та однакові умови використання, вибуття запасів здійснюється шляхом використання наступних методів (у залежності від виду запасів): для оцінки вибуття природного газу для надання однієї чи декількох складових послуг з транспортування, зберігання природного газу (окрім послуги балансування природного газу) використовується метод середньозваженої собівартості, згідно якого собівартість кожної одиниці визначається із середньозваженої собівартості подібних одиниць на початок періоду та собівартості подібних одиниць, що були придбані або вироблені протягом періоду; при цьому під періодом розуміється календарний місяць, що передує календарному місяцю вибуття такого природного газу
Філією «Дирекція з будівництва та реконструкції газотранспортної системи ПАТ «Укртрансгаз» заперечень щодо методів вибуття запасів до контролюючого органу не подавалося.
Згідно з актом планової виїзної перевірки дотримання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності із зберігання природного газу від 03.07.2017 року №108, проведеної Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, опублікованого на офіційному сайті НКРЕКП встановлено наступне: «Відповідно до Положення про облікову політику щодо підготовки фінансової звітності за МСФЗ на 2016 рік, затвердженого наказом ПАТ «Укртрансгаз» від 31.12.2015 року №596, яким визначено, що списання запасів у товаристві здійснюється Методом середньозваженої собівартості».
Згідно з формулою середньозваженої собівартості, собівартість кожної одиниці визначається із середньозваженої собівартості подібних одиниць на початок періоду та собівартості подібних одиниць, що були придбані або вироблені протягом періоду (п.27 МСБО 2 (Міжнародний стандарт бухгалтерського обліку    2) «Запаси») (далі - МСБО 2 «Запаси»).
Пунктом 27 МСБО 2 «Запаси» передбачено, що формула ФІФО припускає, що одиниці запасів, які були придбані або вироблені першими, продаються першими, а отже, одиниці, які залишаються в запасах на кінець періоду, є тими, що були придбаними або виробленими останніми.
Облікова політика AT «Укртрансгаз» не враховує фактичні обсяги придбаного природного газу та обсяги витрат технологічного газу визначених за допомогою засобів вимірювальної техніки.
Таким чином, використання різних підходів в оцінці вибуття запасів та зміна облікової політики не змінює логіку фактичного використання природного газу.
Норма статті 199 Податкового кодексу України не містить посилань та не ставить в залежність методи вибуття запасів, встановлених обліковою політикою.
Згідно з п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів або дата відвантаження товарів.
Згідно з ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999 року первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Фактичне здійснення господарської операції підтверджено актами приймання-передачі природного газу, одержаними від НАК «Нафтогаз України».
Крім того, згідно умов укладених договорів між AT «Укртрансгаз» та НАК «Нафтогаз України» газ, що придбавається за договором, використовується Покупцем виключно для забезпечення виробничо-технологічних витрат та власних потреб.
Підпунктом 1.1 пункту 1 розділу V Кодексу газотранспортної системи встановлено, що оператор газотранспортної системи на виключних засадах відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання в належному стані та розвиток, включаючи нове будівництво та реконструкцію газотранспортної системи, з метою задоволення очікуваного попиту суб`єктів ринку природного газу на послуги із транспортування природного газу, враховуючи розвиток ринку природного газу.
Для забезпечення надійної та безпечної експлуатації газотранспортної системи оператор здійснює заходи фізичного балансування.
Оператор газотранспортної системи надає послуги балансування виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи (п.2 розділу XIII Кодексу).
З метою забезпечення безпечності функціонування та цілісності газотранспортної системи, у тому числі балансування газотранспортної системи, оператор газотранспортної системи управляє потоками природного газу, які закачуються та відбираються до/з газосховища, що є в управлінні оператора газотранспортної системи (п.9 розділу XIII Кодексу).
Згідно з п.10 розділу XIII Кодексу газотранспортної системи оператор газотранспортної системи для забезпечення власної господарської діяльності (у т.ч. для балансування, власних виробничо-технологічних потреб, покриття витрат та виробничо-технологічних витрат) придбаває природний газ у власника природного газу на загальних підставах та ринкових умовах.
Якщо оператор газотранспортної системи не має змоги збалансувати обсяги надходжень і відбору природного газу, він може обмежити замовника послуг транспортування, який спричинить ситуацію недобору або надлишку природного газу в газотранспортній системі.
Крім того, в ході проведення перевірки надано Звіт про роботу філії «Науково-дослідний інститут транспорту газу». Звітом визначено, що навіть при мінімальних обсягах транспортування газу для літнього режиму та відсутності транзиту природного газу мінімальний запас газу в ГТС становить 379,33 млн.куб.м.
Таким чином, для забезпечення цілісності газотранспортної системи, здійснення безпечного та стабільного функціонування газотранспортної системи, оператор має підтримувати запас газу в газопроводах на умовно постійному рівні.
Відповідно до даних бухгалтерського обліку по рахунках 2012 «Газ», 2811 «Склад Газ», 0020 «Газ відкладений» станом на 31.12.2014 року в AT «Укртрансгаз» рахувалось газу на ВТП в обсязі 971 458,024 тис. куб.м., станом на 31.12.2015 року - в обсязі 970    679,878 тис.куб.м.
Залишок природного газу в підземних газосховищах AT «Укртрансгаз» станом на 31.12.2014 року складав 62 041,917 тис.куб.м., станом на 31.12.2015 року - 2    293,408 тис.куб.м.
Крім того, за 2015 рік у ПАТ «НАК «Нафтогаз України» було придбано природного газу в обсязі 1 466 905 тис.куб.м. та використано на виробничо-технологічні витрати в обсязі 1 466 039 тис.куб.м.
Тобто, залишки природного газу залишилися незмінними, а придбані обсяги газу були повністю використані в процесі господарської діяльності.
Відповідно до п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку до уваги приймаються лише ті первинні документи, які складені під час фактичного здійснення господарської операції.
Фактичне здійснення господарської операції підтверджено актами приймання - передачі природного газу, одержаних від НАК «Нафтогаз України».
Підпунктом 4.1 пункту 4 договорів між AT «Укртрансгаз» та НАК «Нафтогаз України» передбачено, що кількість газу, який подається покупцеві, визначається за показниками приладів обліку газу, що встановлені на об`єктах покупця, а у разі неможливості здійснення приладного обліку - відповідно до чинних нормативних документів.
Національною комісією регулювання електроенергетики України постановою від 04.09.2002 року №984 було затверджено Методику розрахунку тарифів на послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами (далі - Методика №984).
Також на виконання вимог Закону України «Про ринок природного газу» НКРЕКП було розроблено та прийнято постанову НКРЕКП №2517 від 30.09.2015 року «Про затвердження Методики визначення та розрахунку тарифів на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу на основі багаторічного стимулюючого регулювання», зареєстровану в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року №1388/27833 (далі - Методика №2517).
Витрати на виробничо-технологічні потреби компенсуються тарифом на транспортування природного газу.
Відповідно до положень п.4.4 Методики №984 склад окремих елементів виробничих витрат характеризується наступним змістом, зокрема, газ на технологічні потреби - елемент включає витрати на придбання газу для виробничо-технологічних потреб та нормативні втрати газу, які мають місце при експлуатації газотранспортної системи.
Відповідно до п.1 розділу II Методики №2517 прогнозований необхідний дохід від здійснення діяльності з транспортування природного газу на рік розраховується на основі плати за пропускну потужність за формулою, яка враховує прогнозовані витрати ліцензіата, пов`язані із закупівлею природного газу, що використовується для забезпечення виробничо-технологічних витрат, нормованих втрат природного газу на рік (ВТВ).
Крім того, податковим органом направлено запит до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України для отримання роз`яснень щодо напрямку використання природного газу, придбаного на виробничо-технологічні потреби.
Листом від 03.09.2018 року №02/31-7045 Міністерством енергетики та вугільної промисловості України повідомлено, що розрахунки планових показників виробничо-технологічних витрат надаються AT «Укртрансгаз» до НКРЕКП у складі Плану розвитку (інвестиційної програми) відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи.
При цьому планові обсяги виробничо-технологічних витрат враховуються AT «Укртрансгаз» при здійсненні купівлі природного газу.
Придбаний природний газ на виробничо-технологічні витрати має використовуватись лише на ті статті витрат, по яким відповідно до Методик розраховувались планові обсяги такого газу.
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Турболінкс», колегія суддів зазначає наступне.
У разі якщо товари, які в межах терміну позовної давності не були поставлені, факт придбання таких товарів, як це передбачено пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, також відсутній, та, відповідно, відсутнє право платника на податковий кредит за такими товарами. При цьому зменшення податкового кредиту у вказаному випадку здійснюється на підставі бухгалтерської довідки. Вказана позиція неодноразово відображалась в листах ДФС від 29.08.2016 року №18609/6/99-99-15-03-02-15, від 22.06.2017 року № 773/6/99-99-15-03-02-15/1ПК.
Факт відсутності поставки товарів та безпідставного формування податкового кредиту встановлено постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 року №911/5357/14.
Згідно ст. 284 Господарсько-процесуального кодексу України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом
Щодо нарахування ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «Турболінкс» відповідно до частки використання товарів в оподатковуваних операціях, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно додатку 5 до Декларації з податку на додану вартість за травень-червень 2013 року, січень 2014 року поданої AT «Укртрансгаз» встановлено наступне: у травні 2013 року до складу податкового кредиту AT «Укртрансгаз» включено 8 468 122 грн. згідно податкової накладної від 14.05.2013 року №1; у червні 2013 року до складу податкового кредиту AT «Укртрансгаз» включено 10 361 236 грн. згідно податкової накладної від 27.06.2013 року №2; у січні 2014 року до складу податкового кредиту AT «Укртрансгаз» включено відповідно до частки використання товарів в оподатковуваних операціях 0,4687 на суму 2 754 931,15 грн.
Одночасно, сума неврахованого податкового кредиту збільшує інші витрати відповідно до п.12 Інструкції з бухгалтерського обліку податку на додану вартість, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 01.07.1997 року №141.
Таким чином, AT «Укртрансгаз» завищено витрати на суму неврахованого податкового кредиту в розмірі 3 122 882 грн.
В ході проведення перевірки станом на 01.01.2015 року встановлено наявність кредиторської заборгованості по «Невизначеному власнику - зовнішньому» на загальну суму 1 015 403 087 грн.
Згідно з п. 5 П(с)БО 15 «Дохід» дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.
Доходом визнається сума зобов`язання, яке не підлягає погашенню (п.15 П(с)БО 15 «Дохід»).
Відповідно до п.5 П(с)БО 11 «Зобов`язання» зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.
У разі, якщо кредиторська заборгованість не підлягає погашенню, вона підлягає списанню з відповідним визначенням іншого операційного доходу. 
Так, сума безнадійної заборгованості, як зобов`язання, яке не підлягає погашенню, включається до складу доходу (постанова Верховного суду від 06.02.2018 року у справі К/9901/2385/17).
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2012 року по справі №5011-42/3872-2012 встановлено наступне: «факт споживання AT «Укртрансгаз» природного газу для власних виробничо-технологічних потреб свідчить про використання ним ресурсів газу іншого, аніж ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та ЗАТ «Укргаз-Енерго», власника».
Постановою Вищого господарського суду України від 25.09.2012 року по справі №5011- 42/3872-2012 підтверджено висновки судів першої та апеляційної інстанції.
Станом на 01.01.2015 року по рахунку 63101000 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками та підрядниками за отриманий газ» обліковується кредиторська заборгованість на суму 1015403087 грн., станом на 31.12.2017 року така кредиторська заборгованість залишається несписаною, та включена до пасиву Балансу AT «Укртрансгаз».
AT «Укртрансгаз» надало відповідь від 25.07.2018 року №1001ВИХ-18-3449 Офісу ВПП, у якій зазначено, що на підставі реєстру коригування надходження та розподілу природного газу по ДК «Укртрансгаз» за липень 2012 року та постанови Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2012 року у справі №5011-42/3872-2012 товариство, керуючись п. 135.2 то п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст.135 Податкового кодексу України, при визначенні об`єкта оподаткування врахувало у складі інших доходів вартість природного газу у розмірі 830017546,42 грн., як вартість безоплатно отриманих активів.
AT «Укртрансгаз» відобразило коригування в декларації з податку на прибуток на суму 830017546,42 грн., проте за даними бухгалтерського обліку вартість безоплатно отриманих активів не враховано.
Згідно з пп.14.1.13 «а» п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України безоплатно надані товари, роботи, послуги - товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів.
Згідно з п.8 П(с)БО 9 «Запаси» придбані (отримані) або вироблені запаси зараховуються на баланс підприємства/установи за первісною вартістю.
Пунктом 12 П(с)БО 9 «Запаси» встановлено, що первісною вартістю запасів, одержаних підприємством безоплатно, визнається їх справедлива вартість з урахуванням витрат, передбачених пунктом 9 цього Стандарту.
Первісною вартістю запасів, що придбані за плату, є собівартість запасів, яка складається з суми непрямих податків у зв`язку з придбанням запасів, які не відшкодовуються підприємству/установі (п.9 П(с)БО 9 «Запаси»).
Таким чином, в 2015 році AT «Укртрансгаз» мало змогу або списати вищевказану кредиторську заборгованість згідно п.5, п.15 П(с)БО 15 «Дохід», п.5 П(с)БО 11 «Зобов`язання» або подати уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на прибуток згідно пп. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України.
На підставі викладеного, AT «Укртрансгаз» в порушення вимог п.5, п.15 П(с)БО 15 «Дохід», п.5 П(с)БО 11 «Зобов`язання», п.8, п.12 П(с)БО 9 «Запаси», пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України не включено до складу доходів у 2015 році суму 185    385    541 грн.
Також колегія суддів дійшла висновку про те, що податкове повідомлення-рішення №0009411401 від 28.08.2018 року в частині зменшення податкового кредиту з податку на додану вартість за січень 2016 року на суму 107    981    016,28 грн. є правомірним та не підлягає скасуванню.
Щодо матеріалів судово-економічної експертизи, проведеної у адміністративній справі № 640/20596/18, за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.08.2018 року №№ 0009401401, 0009411401, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до    статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України                доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частиною другою    статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України                визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Вимоги до висновку експерта, як доказу в адміністративному процесі, викладені в                ст. 101 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до частин 6, 7    ст. 101 Кодексу адміністративного судочинства України, у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Згідно зі    ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України    висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими    статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.
Колегія суддів, дослідивши наявний у матеріалах справи висновок експерта, не вбачає підстав для відхилення висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні суду. Крім того, не зазначено таких підстав й апелянтом в апеляційній скарзі. На думку колегії суддів, матеріали судово-економічної експертизи не підтверджуються доказами, що містяться в матеріалах справи і на які посилався суд у своєму рішення. Дані докази є логічними, обгрунтованими і узгоджуються один з одним.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Укратрансгаз» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 грудня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Коротких А.Ю.

Судді:                                                                                          Федотов І.В.

                                                                                                    Чаку Є.В.
Повний текст виготовлено 14 квітня 2021 року.