УХВАЛА

05 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 380/3837/20
адміністративне провадження № К/9901/6227/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача – Мартинюк Н.М.,
суддів – Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 6 жовтня 2020 року у справі №380/3837/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, стягнення індексації грошового забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просив: 

- визнати протиправними дії відповідача у відношенні до позивача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення у період з 1 січня 2016 року до 1 березня 2018 року;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року до 1 березня 2018 року у сумі: 80 343,18 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 2 липня 2020 року позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення у період з січня 2016 року до лютого 2018 року включно;

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року до лютого 2018 року включно.

В іншій частині позовних вимог відмовлено. 

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 на користь позивача понесені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу на суму: 2000 грн. У решті вимог про присудження судових витрат на правничу допомогу адвоката в сумі: 4000 грн та витрат на проведення експертизи в сумі: 1961,28 грн відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 6 жовтня 2020 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 2 липня 2020 року змінено. Викладено абзац третій резолютивної частини рішення в такій редакції:

«Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно з врахуванням базового місяця індексації січень 2008 року».

У решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 2 липня 2020 року залишено без змін.

Не погоджуючись із цим судовим рішенням суду апеляційної інстанції, військова частина НОМЕР_1 звернулась із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її 22 лютого 2021 року засобами поштового зв`язку.

У своїй касаційній скарзі скаржник просить постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 6 жовтня 2020 року скасувати та залишити в силі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 2 липня 2020 року. Також, скаржник просить поновити строк касаційного оскарження.

Верховний Суд ухвалою від 5 березня 2021 року визнав неповажними підстави пропуску строку та залишив касаційну скаргу без руху, встановивши скаржнику строк у десять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду: 1) клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, де вказати інші підстави пропуску з наданням відповідних доказів їх поважності; 2) документа про сплату судового збору.

На виконання цієї ухвали та в межах наданого строку, військова частина НОМЕР_1 надіслала до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги разом із клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження.

Водночас, в порушення вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, скаржник не надав документа про сплату судового збору. Натомість, заявив клопотання про відстрочення його сплати з огляду на відсутність коштів на реєстраційному рахунку військової частини НОМЕР_1 призначених для сплати судового збору. 

Частиною першою статті 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Умови, за яких суд може звільнити повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк та перелік суб`єктів, до яких такі умови застосовуються, визначені статтею 8 Закону України “Про судовий збір”. 

Так, суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк за таких умов: 

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вищезазначені умови, за наявності яких можливо було б відстрочити чи звільнити повністю або частково від сплати судового збору у скаржника відсутні.

Крім того, суд враховує положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, згідно з яким однією з основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку з цим обставини, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з Державного бюджету України не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення або звільнення від сплати судового збору.

Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини, за якою вимога сплатити судовий збір не порушує право заявників на доступ до правосуддя. У справі "Шишков проти Росії" ("Shishkov v. Russia", заява №   26746/05, п.108-112) Європейський суд з прав людини нагадує, що право на доступ до суду не є абсолютним та може бути обмеженим; це допускається, оскільки право доступу за своєю природою вимагає державного регулювання, що може змінюватися в часі та на місці відповідно до потреб та ресурсів громади та окремих осіб ("Ashingdane v. the United Kingdom", Заява №   8225/78, п. 57).

З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку про неможливість задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору.

Отже, враховуючи те, що вимоги ухвали Верховного Суду від 5 березня 2021 року про залишення касаційної скарги без руху не виконані у повному обсязі, касаційну скаргу належить повернути особі, яка її подала.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до частини шостої статті 332 КАС України питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом десяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 328, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору у справі №380/3837/20.

Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 6 жовтня 2020 року у справі №380/3837/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, стягнення індексації грошового забезпечення повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

…………………………….

…………………………….

…………………………….
Н.М.          Мартинюк
А.В.       Жук
Ж.М.           Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду