Ухвала
21 травня 2021 року
м. Київ
справа № 705/4197/20
провадження № 61-6083ск21
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Ткачука О. С.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 11 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення земельного сервітуту,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про встановлення земельного сервітуту.
В    обґрунтування   якого   вказувала,   що   є   співвласником   квартири    АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі- продажу.
15 січня 2004 року відповідачем була приватизована земельна ділянка по АДРЕСА_4 і отримано Державний акт на право приватної власності на землю.
На даний час у багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1 з`явились проблеми з водопостачанням через пошкодження водопроводу, який пролягає через земельну ділянку відповідача.
Вказує, що погоджуючи документи відведення земельної ділянки для реконструкції квартири під магазин відповідачу був наданий висновок Управління містобудування і архітектури щодо умов використання земельної ділянки та наявності містобудівних обмежень та обтяжень № 355 від 04 березня 2008 року, яким було накладено обмеження порядку користування земельною ділянкою, відповідно до якого відповідача зобов`язано створити та забезпечити умови вільного доступу для прокладання нових, реконструкції та експлуатації існуючих інженерних мереж та спору, що знаходяться в межах зазначеної території.
Також  в погодженні  Державного  агентства  земельних  ресурсів України № 596 від 09 липня 2008 року зазначено обмеження: забезпечити підходи та під`їзди власникам суміжних ділянок для обслуговування будівель та споруд, які проходять по межі земельної ділянки.
Позивач зазначає, що зверталась до відповідача з проханням надати вільний доступ до водопроводу з метою його ремонту, проте відповідач відмовив в наданні доступ до водопроводу як їй, так і працівникам КП «Уманьводоканал».
В грудні 2019 року виконуючи припис ч. 3 ст. 402 ЦК України направила відповідачу досудову вимогу, в якій просила надати вільний доступ до водопроводу.
26 грудня 2019 року отримала лист-відповідь від відповідача, в якому відповідач категорично відмовляє в задоволенні досудової вимоги.
Посилаючись на те, що через перешкоди, які чинить відповідач, порушується принцип добросусідства і позбавляє права користування трубопроводом, який забезпечує доступ води до її квартири, просила суд встановити безоплатний постійний земельний сервітут шириною в 3,00 м та довжиною 12,536 м. (загальна площею 37,606 кв.м.) через земельну ділянку, що знаходиться у власності ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер 7110800000:02:006:0371 на користь ОСОБА_2 для ремонту та обслуговування водопроводу до будинку, який розташований по АДРЕСА_1 та з подальшим доступом до даного водопроводу.
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 грудня 2020 року позов задоволено.
Встановлено безоплатний постійний земельний сервітут шириною 3,00 м та довжиною в 12,536 м (загальною площею 37,608 кв.м) через земельну ділянку, що знаходиться у власності ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер 7110800000:02:006:0371 на користь ОСОБА_2 для ремонту та обслуговування водопроводу до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з подальшим забезпеченням доступу до даного водопроводу.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 840,80 грн. 
Рішення суду мотивовано тим, що позивачем доведено той факт, що право позивача у користуванні належним їй майном порушено, тому позовні вимоги підлягають задоволенню та необхідністю встановлення безоплатного постійного земельного сервітут через земельну ділянку належну відповідачу на праві власності.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 11 березня 2021 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 грудня 2020 року скасовано.
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення земельного сервітуту задоволено.
Встановлено безоплатний постійний земельний сервітут шириною 3,00 м та довжиною в 12,536 м (загальною площею 37,608 кв.м) через земельну ділянку, що знаходиться у власності ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер 7110800000:02:006:0371 на користь ОСОБА_2 для ремонту та обслуговування водопроводу до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з подальшим забезпеченням доступу до даного водопроводу.
06 квітня 2021 року  ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Черкаського апеляційного суду від 11 березня 2021 року у даній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 19 квітня 2021 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків, зокрема запропоновано направити до суду касаційної інстанції: уточнену касаційну скаргу, в якій чітко зазначити підставу(и) касаційного оскарження судового рішення у відповідності до статті 389 ЦПК України.
У встановлений судом строк заявник надав до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків.
Вказані в ухвалі недоліки у встановлений судом строк усунені.
В касаційній скарзі заявник посилається на підстави касаційного оскарження передбачені пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог щодо її форми і змісту. Судовий збір сплачено.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
За таких обставин касаційне провадження у зазначеній справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати із Уманського міськрайонного суду Черкаської області цивільну справу № 705/4197/20 за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення земельного сервітуту.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в десятиденний строк з дня отримання ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                                       Є. В. Петров
А. А. Калараш
О. С. Ткачук