ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 211/89/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів:  
                                         судді-доповідача Чумака С.Ю.,
                                                    суддів:  Чабаненко С.В., Юрко І.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року у справі № 211/89/20 (суддя І інстанції – Прудник С.В)
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В:
ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила:
-          визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ) щодо перерахунку пенсії відповідно до рішення суду, в редакції абз. 3 ч. 1 ст. 40 Закону України  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», чинного на час виконання судового рішення;
-          визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку пенсії, без застосування вимог абзацу 3. ч. 1 ст. 40 (оптимізації) Закону України  Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

-          зобов`язати ГУ ПФУ здійснити перерахунок розміру пенсії в редакції абз. 3 ч. 1 ст. 40 Закону України  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», чинного на день призначення пенсії – 20.03.2004;

-          зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії із зарплати за 60 календарних місяців відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з оптимізацією (за вибором особи) до 10% загального страхового стажу визначеного таким рішенням суду, визначити відповідний законодавству розмір пенсії та здійснити перерахунок з 27.10.2016 із виплатою різниці в сумі пенсії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами позову. Вказує, що судом неправильно та свавільно витлумачені норми чинного законодавства, натомість є всі підстави для застосування приписів ч. 1 ст. 40 Закону України  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо оптимізації до 10% загального страхового стажу та відповідно задоволення її позову.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ
Позивач з 19.03.2004 перебуває на обліку в ПФУ, та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі – Закон № 1058) та тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення.
Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.12.2018 по справі № 211/1910/17 за позовом ОСОБА_1 визнано протиправними дії Довгинцівського відділу обслуговування громадян головного управління ПФУ в Дніпропетровської області щодо неврахування пільгового стажу в півтора кратному розмірі щодо періоду трудової діяльності в районах Крайньої Півночі в період з 10.06.1982 по 01.07.1982, з 23.08.1982 по 20.04.1983, з 12.05.1983 по 15.10.1983, з 17.10.1983 по 09.11.1985. Зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок страхового стажу, зарахувавши стаж роботи один рік за півтора року за вказані періоди роботи та перерахунок пенсії з 27.10.2016. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
За змістом цього рішення під час розгляду справи судом встановлено, що з 10.06.1982 по 01.07.1982 позивач працювала в Кадикчанській торговій конторі УРСа Об`єднання «Северовостокзолото» Сусуманського району Магаданської області, в стол. № 15, на посаді: кухробітниця. Стаж роботи склав 22 дні. Відповідно до архівної довідки від 05.05.2004 № К-89 «Про пільги Крайньої Півночі та робочий стаж» Сусуманський район Магаданської області відноситься до районів Крайньої Півночі. Пенсійним фондом України даний період роботи враховано до загального стажу.
23.08.1982 позивач прийнята на роботу до «Первомайської школи Большевистського виконкому» Сусуманського району Магаданськой області. 20.04.1983 звільнена. Стаж роботи склав 7 міс. 28 дн. Період роботи зарахований до загального стажу згідно трудової книжки.
Вказані періоди роботи не зазначені Пенсійним фондом, як робота на Крайній Півночі.
12.05.1983 позивач прийнята на роботу до «Омсукчанської автобази об`єднання Северовостокзолото» Магаданської області Омсукчанський район. 15.10.1983 звільнена за переведенням до РЕУ «Магаданенерго». Стаж роботи склав 5 міс. 4 дн.
Період роботи враховано до загального стажу та позначено як робота на Крайній Півночі згідно трудової книжці. Довідка архівного відділу Омсукчанського району від 03.03.2004 за № К-47 свідчить, що Магаданська область, Омсукчанський район відноситься до районів Крайньої Півночі.
З 17.10.1983 по 13.04.1994 позивач працювала у «Магаданенерго ПС Омсукчан». Стаж роботи склав 10 років 9 місяців 22 дня. Зазначений період роботи позначено як робота на Крайній Півночі, а період з 17.10.1983 по 31.12.1990 зараховано стаж у півтора кратному розмірі. Також, у півтора кратному розмірі зараховано період роботи з 10.11.1985 по 31.12.1990. З 14.04.1994 по 14.05.1997 позивач працювала у «Магаданенерго ПС Берелех». Стаж роботи 2 роки 6 місяців 27 днів та 6 місяців 4 дні. Даний період роботи позначено як робота на Крайній Півночі. З 15.05.1997 по 10.10.1997 позивач працювала у «АОЗТ КОНТАКТ» м. Сусуман Магаданської області. Стаж роботи склав 4 місяці 26 днів.
Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що період роботи позивача в районах Крайньої Півночі з 01.01.1991 по 13.04.1994, з 14.04.1994 по 14.05.1997, з 15.05.1997 по 10.10.1997 не підлягають зарахуванню відповідачем у пільговому обчисленні. (а.с. 151-155)
Не погоджуючись із рішення суду від 28.12.2018 у справі № 211/1910/17 ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.04.2019 року рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 28.12.2018 в адміністративній справі № 211/1910/17 змінено, викладено текст мотивувальної частини в редакції постанови апеляційного суду. Так, при ухваленні постанови суд апеляційної інстанції виходив з того, що чинним законодавством не передбачено врахування стажу роботи після 1991 року в пільговому обчисленні. Ні в Тимчасовій угоді від 15 січня 1993 року, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав – учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Отже, підстави для зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи позивача після 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях відсутні. Таким чином, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для обрахунку стажу позивача після 01.01.1991 року в пільговому обчисленні. Чинним законодавством встановлено обмеження щодо врахування при обчисленні розміру пенсії доходів, отриманих за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися страхові внески – такі виплати враховуються в розмірі, який не перевищує 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. За таких обставин, при розрахунку розміру пенсії позивачу, відповідачем з урахуванням положень п. 2 ст. 41 Закону № 1058, правомірно застосовано коефіцієнт обмеження заробітної плати 5,6. Відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача повністю зарахувати заробітну плату за 60 місяців, згідно з довідками АТ «Магаданенерго» від 21.05.2004 № 54/6-1932 та від 10.12.2003 № 20/23-06/1056 за період з 01.06.1992 по 31.05.1997 (оптимальний вибір) з оптимізацією 10 відсотків тривалості страхового стажу невигідних періодів. Оскільки в листопаді 1992 року було припинено функціонування рубля та введено єдиний законний засіб платежу – український карбованець, то відповідно визначення розміру заробітку позивача виходячи з курсу національної валюти до російського рубля починаючи з 01.12.1992, що було здійснено відповідачем, є обґрунтованим та правомірним, у зв`язку з чим, відсутні правові підстави для перерахунку пенсії із заробітної плати, яка була отримана позивачем з 01.06.1992 по 30.11.1992 по курсу української гривні до російського рубля на день призначення пенсії 1,8699 грн за 10 російських рублів. (а.с. 147-151)
Як зазначила позивач у поданій до суду позовній заяві, на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04.04.2019 у справі № 211/1910/17 відповідачем пенсійна справа відпрацьована (перераховано розмір пенсії, перераховані на її рахунок недоплачені суми пенсії за період починаючи з 27.10.2016), загальний стаж становить 28 років 7 місяців 25 днів (0,28583), (343 місяці), враховано 60 місяців заробітної плати за період з 01.09.1989 по 31.08.1994, оптимізація – 32 місяці, індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії (індивідуальний коефіцієнт) 4,98474.
Разом з цим, при перевірці перерахованої пенсії позивач виявила, що відповідачем не проведена оптимізація 10% невигідних періодів заробітної плати, оптимізація залишилася на тому же рівні, зі стажу 26 років 11 місяців 25 днів (0,26917) (323 м. 10%- 32 м-ці), а слід було провести зі стажу 28 років 7 місяців 25 днів (0,28583) (343м. 10%- 34 м-ці). Так, при виключенні періоду 32 місяців 3 01.03.1990 по 31.10.1992у коефіцієнт по заробітній платі становить 4,98474, а при виключенні періоду 34 місяців з 01.01.1990 по 31.10.1992 = 5,14602, що суттєво впливає на розмір пенсії і відповідно збільшує пенсію, оскільки даний коефіцієнт використовується у формулі для обчислення пенсії. Оскільки ГУ ПФУ в Дніпропетровській області 15.10.2019 року відмовило у перерахунку оптимізації, 24.10.2019 позивач  з відповідною скаргою про усунення даної помилки звернулася до ГУ ПФ України.
На звернення позивача, що надійшли на вебпортал Пенсійного фонду України 24.10.2019 за № ВЕБ-28000-Ф-С-19-032826 (вх. № 27256/К-111 від 25.10.2019), 25.10.2019 за № ВЕБ-28000-Ф-С-19-032847, № ВЕБ-28000-Ф-С-19-032851, № ВЕБ-28000-Ф-С-19-032846, № ВЕБ-28000-Ф-С-19-032844 (вх. № 27265/К-111 та № 27258/К-111 від 25.10.2019) листом від 26.11.2019 року за № 27256/К-111, № 27251/К-111, № 27265/К-111Пенсійний фонд України повідомив позивачу про те, що на виконання рішення Третього апеляційного адміністративного суду від 04.04.2019 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з 27.10.2016 періоди роботи з 10.06.1982 по 01.07.1982, з 23.08.1982 по 20.04.1983, з 12.05.1983 по 15.10.1983, з 17.10.1983 по 09.11.1985 враховано до страхового стажу у пільговому обчисленні (один рік за півтора). З 27.10.2016 розмір пенсії позивача обчислено з урахуванням страхового стажу 28 років 7 місяців 25 днів та заробітної плати, визначеної за період з 01.09.1989 по 31.08.1994. Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 40 Закону із періоду заробітку, з якого обчислено розмір пенсії, виключено (оптимізовано) заробіток за 32 місяці у період з 01.03.1990 по 31.10.1992, як період з найменшим заробітком. (а.с. 6)
Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомлено про те, що абзацом 3 частини 1 статті 40 Закону в редакції, чинній на час виконання судового рішення, передбачено, що за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої  статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців. Враховуючи зазначене, пенсію позивача з 27.10.2016 слід обчислити з урахуванням заробітної плати, визначеної за період з 01.09.1989 по 31.08.1994 без застосування вимог абзацу 3 частини 1 статті 40 Закону.
На виконання вимог доручення Пенсійного фонду України від 26.11.2019 за № 27256/К-111, № 27251/К-111, № 27265/К-111 відповідачем 11.12.2019 проведено коригування, без врахування оптимізації. Індивідуальний коефіцієнт заробітку без урахування оптимізації становить – 3,85290. Середньомісячний заробіток складав – 16969,52 грн (4404,35грн х 3,85290). Розмір пенсії з 01.02.2020 складав 4981,44 грн де: 4850,4  розмір пенсії за віком (16969,52* 0,8583 (коефіцієнт страхового стажу)) 131,04 грн – доплата за понаднормативний стаж (8 років).
Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що законодавцем надано перевагу особі, яка звертається за призначенням пенсії, а саме можливість виключення з обчислення заробітку «невигідних» періодів, що має на меті проведення оптимізації заробітку, яка проводиться з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що «оптимізація» в сумі складе не більш як 10 відсотків тривалості всього страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.
Разом з цим, заробіток у позивача взято для визначення індивідуальною коефіцієнту зарплати за період з 01.09.1989 по 31.08.1994 тобто 60 місяців, якщо провести оптимізацію та виключити із заробітку періоди з найменшим заробітком, період за який враховано заробітну плату буде менше 60 календарних місяців, що не відповідатиме вимогам абзацу 3 частини 1  ст. 40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відтак суд дійшов висновку, що дії відповідача стосовно нарахування пенсії позивачу із обмеженням заробітної плати за період з 01.09.1989 по 31.08.1994 із застосуванням індивідуального коефіцієнту заробітку без урахування оптимізації становить 3,85290 є правомірними.
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ
Відповідно до абзацу 1 частини 1статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року – за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (абз. 5 ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV).
Відтак, обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, іншого чинним законодавством не передбачено.
Під час розгляду справи встановлено, що при призначенні пенсії для розрахунку пенсії використано найбільш вигідний на той час період заробітної плати з 01.10.1989 по 30.09.1994 (на підставі довідки виданої Східними електричними мережами ТОВ «Магаданенерго» від 21.05.2004 № 54/6-1932 та Центральними електричними мережами ТОВ «Магаданенерго» від 10.12.2003 № 20/23-06-1056). При цьому, управління самостійно виключило із заробітної плати позивача районні коефіцієнти за період її роботи на Крайній Півночі з 01.01.1992 по 30.09.1994. Правомірність виключення із заробітної плати районних коефіцієнтів підтверджено рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 28.12.2018 по справі № 211/1910/17 (набрало законної сили 04.04.2019). Індивідуальний коефіцієнт становив 4,99001.
У подальшому 08.09.2005 від позивача надійшла заява про перерахунок пенсії та надано вже скориговані довідки про заробітну плату, видані Східними електричними мережами "ГОВ «Магаданенерго» від 18.08.2005 № 54/6-2913 (зарплата за період 01.01.1992 по 13.04.1994) та Центральними електричними мережами ТОВ «Магаданенерго» від 06.2005 № 20/23-06-508 (заробітна плата за період 14.04.1994 по 14.05.1997), в яких з 01.01.1992 року зазначено заробітну плату Позивача без врахування північних коефіцієнтів.
Отримавши  зазначені  довідки, пенсійним органом проведений перерахунок пенсії згідно із заробітною платою за 60 місяців за період з 01.10.1989 по 30.09.1994 (при цьому з 01.01.1992 заробітна плата врахована без північних коефіцієнтів).
Після перерахунку, індивідуальний коефіцієнт став 4,95688.
06.11.2017 ПФУ визначено більш вигідні періоди для розрахунку пенсії згідно заробітної плати за 60 місяців, за період з 01.09.1989 по 31.08.1994.
Після перерахунку індивідуальний коефіцієнт став 5,08245.
В той же час, відповідно до ч. 3  ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню умови їх праці інших відомостей передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Тому, 06.12.2017 управлінням, з метою проведення достовірності виданої довідки, направлено запит до Пенсійного фонду Російської Федерації про проведення перевірки.
04.04.2018 ГУ ПФУ отримано нову виправлену довідку від 21.02.2018 № 54/6-327, видану Східними електричними мережами ТОВ «Магаданенерго», про розмір заробітної плати за період з 01.01.1992 по 13.04.1994.
Заробітна плата зазначена даним підприємством в довідках, виданих у 2005 році та в 2018 році є відмінною, а саме в довідці від 21.02.2018 року заробітна плата вказана меншою ніж в довідці 2005 року.
Пенсія обчислена із заробітку за період з 01.09.1989 по 31.08.1994 (60 місяців), індивідуальний коефіцієнт заробітку з урахуванням оптимізації (виключено з розрахунку 32 місяці) становить 4,98474 (до оптимізації – 3,85290).
Після перерахунку індивідуальний коефіцієнт став 4,98474.
26.11.2019 Пенсійний фонд України повідомив Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про відсутність законних підстав проводити оптимізацію заробітної плати для обчислення пенсії, оскільки після оптимізації заробітної плати період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим ніж 60 календарних місяців. У позивача, для розрахунку розміру пенсії враховано заробітну плату з 01.09.1989 по 31.08.1994, тобто 60 місяців, якщо провести оптимізацію та виключити із заробітку періоди з найменшим заробітком, період за який враховано заробітну плату буде менше 60 календарних місяців.
До того ж, як зазначалось вище, при прийнятті судового рішення від 04.04.2019 у справі № 211/1910/17 Третій апеляційний адміністративний суд в мотивувальній частині постанови вже вказував на відсутність правових підстав для зобов`язання управління врахувати позивачу заробітну плату за 60 місяців, з оптимізацією 10 % тривалості страхового стажу невигідних періодів.
У зв`язку з цим у грудні 2019 року відповідно до доручення Пенсійного фонду України ГУ ПФУ в Дніпропетровській області було проведено коригування, без врахування оптимізації.
Індивідуальний коефіцієнт заробітку без урахування оптимізації становить  3,85290.
Середньомісячний заробіток складав  16969,52 грн. (4404,35грн. х 3,85290).
Розмір пенсії з 01.02.2020 складав 4981,44 грн, де:
4850,40  розмір пенсії за віком (16969,52* 0,28583 (коефіцієнт страхового стажу) 131,04 грн – доплата за понаднормативний стаж (8 років).
Щодо врахування заробітної плати для обчислення пенсії, на оптимізацію заробітної плати Головним управлінням, суд зазначає наступне.
Статтею 40 Закону № 1058  визначено порядок обчислення заробітної плати (доходу) для пенсії в частині 1 даної статті зазначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000, незалежно від перерв та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.
Відповідно до частини четвертою  статті 42 Закону № 1058 встановлено, що в разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій  статті 40 цього Закону.
Відповідно до  статті 43 Закону № 1058 перерахунок пенсії за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника. За вислугу років, призначених до набрання чинності цим  Законом, здійснювався за нормами цього  Закону  на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходилися на час перерахунку в пенсійній справі та відповідали вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Пенсія за віком визначається як добуток коефіцієнта страхового стажу застрахованої  особи на осучаснений заробіток для обчислення пенсії. Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз – Зв : Зс. де: Кз – коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього  Закону  враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс – середня заробітна плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).
Шляхом співвідношення зарплати особи із середньою зарплатою по народному господарству визначено індивідуальний коефіцієнт зарплати за кожен місяць періоду, за який вона обчислюється.
Абзацем 3 частини 1  ст. 40 Закону № 1058 передбачено, що за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої  статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можу бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю І групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14  статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.
Отже, у даному випадку, після оптимізації повинен залишитися заробіток не менше як за 60 місяців.
Таким чином, законодавцем надано перевагу особі, яка звертається за призначенням пенсії, а саме можливість виключення з обчислення заробітку «невигідних» періодів, що має на меті проведення оптимізації заробітку, яка проводиться з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що «оптимізація» в сумі складе не більш як 10 відсотків тривалості всього страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.
Разом з цим, заробіток у позивача взято для визначення індивідуальною коефіцієнту зарплати за період з 01.09.1989 по 31.08.1994 тобто 60 місяців, якщо провести оптимізацію та виключити із заробітку періоди з найменшим заробітком, період за який враховано заробітну плату буде менше 60 календарних місяців, що не відповідатиме вимогам абзацу 3 частини 1  ст. 40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відтак, дії відповідача щодо нарахування пенсії позивачу із обмеженням заробітної плати за період з 01.09.1989 по 31.08.1994 із застосуванням індивідуального коефіцієнту заробітку без урахування оптимізації становить 3,85290 є правомірними, як правильного висновку дійшов і суд першої інстанції.
ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Судом першої інстанції рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим  апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду – без змін.
Оскільки справа у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України відноситься до категорії незначних, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених зазначеним пунктом.
На підставі викладеного, керуючись статтями  242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року у справі № 211/89/20 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
   
Суддя-доповідач                                                            С.Ю. Чумак 

                          суддя                                                            С.В. Чабаненко 

                          суддя                                                            І.В. Юрко