ПОСТАНОВА
Іменем України

09 квітня 2021 року   
Київ
справа №500/90/19
адміністративне провадження №К/9901/8023/21
              
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),
суддів: Гусака М.Б.,  Усенко Є.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу №500/50/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про скасування податкових повідомлень-рішень, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2021 року (головуючий суддя -           Коваль Р.Й., судді: Гуляк В.В., Ільчишин Н.В.),-
ВСТАНОВИВ:
Тернопільський окружний адміністративний суд рішенням від 6 жовтня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено в повному обсязі. Повний текст судового рішення складено 12 жовтня 2020 року.
Копію рішення ОСОБА_1 було отримано 19 жовтня 2020 року згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.236).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 (далі - позивач) 18 листопада 2020 року направив засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу (а.с.246).
Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 10 грудня 2020 року залишив апеляційну скаргу без руху та надав скаржнику строк тривалістю десять днів з моменту отримання копії ухвали для подання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням поважних причин його пропуску.
Указане рішення вмотивоване тим, що повний текст судового рішення складено 12 жовтня 2020 року, тоді як апеляційна скарга направлена до суду апеляційної інстанції лише 18 листопада 2020 року. Водночас, особа, яка подала апеляційну скаргу, не порушує питання про поновлення строку апеляційного оскарження.
Копію зазначеної ухвали було направлено на електронну адресу ОСОБА_1 , про що складено довідку про доставку електронного листа (а.с.250).
Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 19 січня 2021 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 6 жовтня 2020 року.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив з того, що апелянт у встановлений судом строк не подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Не погоджуючись з указаною ухвалою, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження та направити справу для продовження розгляду до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
В обґрунтування вимог касаційної скарги зазначив, що подав апеляційну скаргу в межах строку, встановленого статтею 295 КАС України, а саме протягом тридцяти днів з дати вручення копії рішення суду першої інстанції. При цьому до апеляційної скарги він долучив докази отримання ним рішення Тернопільського окружного адміністративного суду 20 жовтня 2020 року. Разом з тим, ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року про залишення його апеляційної скарги без руху він не отримував, а дізнався про її існування лише після отримання ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження. Водночас, така відмова до моменту вручення позивачу у встановлений законом спосіб ухвали про залишення апеляційної скарги без руху суперечить нормам КАС України та позбавляє права на судовий захист та апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Скаржник зазначає, що положення статей 18, 251 КАС України у своїй сукупності не передбачають, що надіслання копій судових рішень до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи на неофіційну електронну адресу є належним врученням відповідного документа.
Відповідач правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористався.
Відповідно до частини першої статті 341 КАС України (в редакції, чинній з 8 лютого 2020 року) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ухвали Верховного Суду від 18 березня 2021 року касаційне провадження у справі відкрито з метою перевірки доводів касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема статті 299 КАС України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно з частиною другою статті 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Частиною п`ятою статті 251 КАС України передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Відповідно до частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Частиною третьою статті 298 КАС України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо, зокрема скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Отже, законодавством визначені процесуальні строки апеляційного оскарження судового рішення, після спливу яких вважається, що такий строк пропущений. Відлік такого строку законодавець пов`язує з днем проголошення судового рішення або складення його повного тексту. Водночас, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У цій справі копію рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 6 жовтня 2020 року, повний текст якого було складено 12 жовтня 2020 року, позивач отримав 19 жовтня 2020 року і 18 листопада 2020 року оскаржив рішення суду першої інстанції, проте заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження до апеляційної скарги не долучив.
Скаржник вважає, що копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху належним чином йому направлена не була, про її існування він дізнався лише з оскаржуваної ухвали про відмову у відкритті провадження, тому не міг у встановлений судом строк усунути недоліки апеляційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Колегія суддів вважає обґрунтованими наведені доводи скаржника з огляду на наступне.
Відповідно до підпункту 15.1 підпункту 15 пункту 1 розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.
Згідно з підпунктом 15.15 підпункту 15 пункту 1 зазначеного розділу КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи суд вручає судові рішення в паперовій формі.
Так, у апеляційній скарзі позивач на виконання вимог пункту 3 частини першої статті 296 КАС України вказав поштову адресу, номер засобу зв`язку та адресу електронної пошти. Поряд з цим, в апеляційній скарзі позивач не висловлював жодних прохань щодо направлення копії судових рішень на його електронну адресу.
Разом з тим, апеляційний суд надіслав копію ухвали про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без руху виключно на його електронну адресу. Доказів направлення цієї ухвали в паперовій формі поштовим відправленням матеріали справи не містять.
Відтак, спрямування копії ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року на електронну адресу ОСОБА_1 відбулось не у спосіб та порядку, встановлені процесуальним законодавством. На час прийняття оскаржуваної ухвали суд апеляційної інстанції достовірно не пересвідчився про отримання такої ухвали скаржником. Застосування наслідків, встановлених положеннями частини першої статті 299 КАС України, можливе лише за умов беззаперечного встановлення та з`ясування судом дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, яке є визначальним для обчислення строку встановленого судом для усунення відповідних недоліків.
Правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року (справа №760/22516/18), від 28 жовтня 2020 року (справа №826/10044/18), від 28 січня 2021 року (справа № 260/1888/20). 
Крім того, з матеріалів справи слідує, що позивач звернувся до суду у межах тридцятиденного строку з дня вручення йому повного рішення суду, що є безумовною підставою для поновлення строку звернення до суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказував про отримання ним повного тексту судового рішення 19 жовтня 2020 року, на підтвердження чого надав відповідні докази. Враховуючи викладення апелянтом цих відомостей, колегія суддів приходить до висновку, що відсутність самого лише прохання про поновлення строку на апеляційне оскарження у формі заяви не може бути беззаперечною підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.
У рішенні від 27 червня 2000 року у справі «Ілхан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично, не має абсолютного характеру і перевіряючи його виконання слід звернути увагу на обставини справи.
У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та в рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог, що є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
З огляду на викладене, суд касаційної інстанції вважає за необхідне задовольнити касаційну скаргу та скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження з направленням справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.
Відповідно до частин першої і четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Враховуючи, що порушення норм процесуального права допущено судом апеляційної інстанції, справа підлягає направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 345, 353, 355, 356 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №500/90/19 скасувати.
Справу №500/90/19 направити до Восьмого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді	М.М. Гімон М.Б. Гусак   Є.А. Усенко