Постанова   
Іменем України  
 
10 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 495/8073/16-ц
провадження № 61-20448св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 16 травня 2017 року в складі головуючого судді Кравець Ю. І.
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА 
Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції
У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - уповноважена особа Фонду) про включення до списку на виплату коштів 
в межах гарантованої суми відшкодування та включення до реєстру акцентованих вимог кредиторів.
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 
02 лютого 2017 року позов задоволено. Зобов`язано уповноважену особу Фонду Валендюк В. С. включити ОСОБА_1 до списку вкладників банку на виплату коштів в межах гарантованої суми відшкодування та сплатити встановлену Законом суму.
Зобов`язано уповноважену особу Фонду Валендюк В. С. включити 
 ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів та сплатити встановлену Договором суму.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 16 травня 2017 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фондуна рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 лютого 2017 року відмовлено.
Апеляційний суд виходив із того, що апеляційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 294 ЦПК України, вимоги ухвали судді апеляційного суду Одеської області від 29 березня 2017 року щодо надання доказів поважності пропущення строку на апеляційне оскарженняапелянтом 
у строк, передбачений частиною третьою статті 297 ЦПК України, не виконані, заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням обставин, що спричинили неможливість подати апеляційну скаргу 
у встановлений законом строк, не надано.
Аргументи учасників справи
12 червня 2017 року уповноважена особа Фонду звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 
з касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 
16 травня 2017 року, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржене судове рішення і направили справу для продовження розгляду.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив скаржнику у відкритті апеляційного провадження, оскільки при проголошенні оскарженого рішення від 02 лютого 2017 рокуапелянт не був присутній в судовому засіданні, копію зазначеного рішення отримав 20 лютого 2017 року, на підтвердження чого посилався на штамп з вхідним номером поштової кореспонденції.
У січні 2020 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що оскаржене судове рішення є законним.
Рух справи
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних 
і кримінальних справ від 23 червня 2017 року причини, наведені уповноваженою особою Фонду у клопотанні про поновлення строку, визнано неповажними; касаційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення її недоліків до 31 липня 2017 року, але не пізніше тридцяти днів з дня отримання ухвали шляхом звернення до суду касаційної інстанції із клопотанням про поновлення строку, наведення інших підстав для поновлення строку і подання відповідних доказів.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних 
і кримінальних справ від 25 жовтня 2017 року касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 16 травня 
2017 року повернуто скаржнику.
У грудні 2017 року уповноважена особа Фонду звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України 
з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2017 року.
Відповідно до пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини ухвалить рішення про інше. 
У січні 2018 року заяву про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2017 року передано до Верховного Суду.
Постановою Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року заяву уповноваженої особи Фонду задоволено. Ухвалу Вищого спеціалізованого суду України 
з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2017 року скасовано, справу передано на розгляд до суду касаційної інстанції для вирішення питання про відкриття касаційного провадження у справі.
У листопаді 2019 року справу передано судді-доповідачеві Краснощокову Є. В.
Ухвалою Верховного Суду від 27 листопада 2019 року поновлено уповноваженій особі Фонду строк на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду Одеської області від 16 травня 2017 року; відкрито касаційне провадження у цій справі.
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА 
Позиція Верховного Суду
Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
У частині першій статті 72 ЦПК України у редакції, чинній на момент ухвалення оскарженого судового рішення) визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. 
Відповідно до частини першої статті 294 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення оскарженого судового рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Згідно з частиною третьою статті 297 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення оскарженого судового рішення) апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 ЦПК України і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.
Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV 
v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).
02 березня 2017 року уповноважена особа Фонду подала апеляційну скаргу на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 
02 лютого 2017 року, в якій, зокрема зазначає, що ним не пропущений строк на апеляційне оскарження, оскільки при проголошенні рішення апелянт не був присутній в судовому засіданні, а копію зазначеного рішення отримав 20 лютого 2017 року, на підтвердження чого посилався на штамп з вхідним номером поштової кореспонденції.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 29 березня 2017 року апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема для подання доказів про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження. 
Апеляційний суд вказав, щорішення суду ухвалено 02 лютого 2017 року. Представник уповноваженої особи Фонду звернулася до суду з апеляційною скаргою 02 березня 2017 року з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення суду. В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що копію оскаржуваного рішення отримав 20 лютого 2017 року, на підтвердження чого посилається на штамп з вхідним номером поштової кореспонденції. Однак зазначений штамп має виправлення, тоді як не надано поштового конверту, у якому було направлено оскаржуване рішення, що унеможливлює перевірку строку отримання поштового відправлення через сервіс Укрпошти. Скаржнику роз`яснено про необхідність подати заяву з зазначенням підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, а якщо заяву не буде подано в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено. Надано апелянту строк тридцять днів з дня отримання ухвали для усунення вказаних недоліків.
В ухвалі про відмову у відкритті апеляційного провадження від 16 травня 
2017 року апеляційний суд зазначив, що: апелянтом не надано поштового конверту, у якому було направлено оскаржуване рішення, що унеможливлює перевірку строку отримання поштового відправлення через сервіс Укрпошти; заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням обставин, що спричинили неможливість подати апеляційну скаргу 
у встановлений законом строк апелянтом не надано. 
Встановивши, що ухвалу від 29 березня 2017 рокупро залишення без руху апеляційної скарги уповноваженою особою Фонду отримано 10 квітня 2017 року, станом на 16 травня 2017 року вимоги цієї ухвали щодо надання доказів поважності пропущення строку на апеляційне оскарження не виконано, апеляційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 294 ЦПК України, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про відмову 
у відкритті апеляційного провадження.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене судове рішення постановлено без додержання норм процесуального права. У зв`язку 
з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, судове рішення - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 410, 416 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» залишити без задоволення.
Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 16 травня 2017 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                              Є. В. Краснощоков 
 
І. О. Дундар
 
М. Ю. Тітов