УХВАЛА
07 червня 2021 року
м. Київ
справа № 201/12547/19
провадження № 61-8442ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 липня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права користування житлом, виселення,
ВСТАНОВИВ:
У листопада 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив припинити право користування житлом та виселити  ОСОБА_1 .
Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 08 квітня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.
Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2020 року скасовано.
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про припинення права користування житлом та виселення задоволено.
Припинено право користування ОСОБА_1   житловим будинком  
АДРЕСА_1 з житлового будинку АДРЕСА_1 .
17 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 липня 2020 року, яка не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття провадження з огляду на таке.
Разом з поданою скаргою, заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення мотивуючи його тим, що з 12 березня 2020 року на території України встановлено карантин, а він є людиною похилого віку і, відповідно до роз`яснень Кабінету Міністрів Україну, є в групі ризику, мав перебувати вдома та утриматися від контактів з іншими особами. Крім того зазначав, що перебував на лікуванні у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, що унеможливило ним подання касаційної скарги.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинна бути зазначено дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.
Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності
Проте, заявником вказаних вимог процесуального закону не дотримано та у касаційній скарзі не зазначено дати отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду та не надано доказів дати її отримання.
Враховуючи викладене, Верховний Суд позбавлений можливості вирішити клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження, а тому ОСОБА_1 необхідно повторно звернутися з вказаним клопотанням в якому має бути зазначена дата отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду та надати відповідні докази про це.
Також, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у повному обсязі.
У касаційній скарзі заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення у справі.
Клопотання мотивовано тим, що заявник є людиною похилого віку, перебуває у скрутному матеріальному становищі, має проблеми зі здоров`ям та предметом скарги є захист житлових прав.
Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Відповідно до змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.
За змістом статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 
2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Таким чином, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.
До касаційної скарги додано виписку АТ КБ «ПриватБанк» від 07 травня 2021 року щодо руху коштів по картковому рахунку заявника за період з 01 грудня 2020 року по 07 травня 2021 року аналіз якої не дозволяє дійти висновку, що ОСОБА_1 перебуває у скрутному матеріальному становищі та позбавлений можливості сплатити судовий збір, оскільки за вказаний період має надходження по картці на суму 120 461,35 грн та користується послугою «Стандарт безподатковий» на якому 25 лютого 2021 року розміщено кошти на суму 101 827,00 грн.
Виходячи з вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом, заявлене клопотання задоволенню не підлягає. 
За таких обставин, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».
Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час звернення до суду першої інстанції) визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 921,00 грн.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.
Позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру (припинення права користування житлом, виселення).
Ураховуючи викладене, заявник за подання касаційної скарги має сплатити судовий збір у розмірі 3 073,60 грн (((1 921,00 грн х 0,4) х 2) х 200 %).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду
у складі Верховного Суду з 01 січня 2021 року має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України 
«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату. 
Частиною другою статті 393 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 
392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 липня 2020 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                        М. Є. Червинська