КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
Справа №369/13836/18                                     Головуючий у 1 інстанції: Дубас Т.В.
Провадження №22-ц/824/7229/2021               Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
 
25 червня 2021 року                                                                         м. Київ
 
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду в складі:
Головуючого                                         Гаращенка Д.Р.
суддів                                             Сліпченка О.І. ,Сушко Л.П.,
розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського району Київської області від 30 грудня 2020 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-
 
ВСТАНОВИЛА
 
У жовтні 2018 року ПрАТ «СК «Граве Україна»звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Граве Україна» суму заподіяної шкоди в розмірі 61 961,71 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтовувало тим, що 01 липня 2016 року між ПрАТ «СК «Граве Україна» та ОСОБА_2 було укладено Договір №101029801 добровільного страхування «ГРАВЕ КАСКО», згідно якого було застраховано майновий інтерес стосовно володіння, користування та розпорядження наземним транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 .
Відповідно до умов Договору страхування страховик повинен відшкодувати страхувальнику шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме: пошкодження, втрата або знищення застрахованого ТЗ та/або додаткового обладнання внаслідок подій, зокрема, ДТП - дорожньо-транспортної пригоди за участю ТЗ.
27 березня 2017 року страхувальник повідомив ПрАТ «СК «Граве Україна» про страховий випадок з застрахованим ТЗ, а саме, дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 23 березня 2017 року в м. Києві на перехресті вул. Заплавної та вул. К. Осьмака.
Обставини випадку свідчать, що 23 березня 2017 року ОСОБА_1 ,, керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , порушивши п. 16.11 ПДР України, здійснив зіткнення з застрахованим ТЗ, спричинивши механічні пошкодження останньому.
Зазначена обставина підтверджується довідкою №3017088397850529 про ДТП та постановою Дарницького районного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року.
Перелік та вартість пошкоджень застрахованого ТЗ визначається на підставі Звіту №0105 про оцінку автомобіля «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 від 07.04.2017 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту становить 133 741,84 грн.
Фактичний розмір заподіяної шкоди визначено Страховиком на підставі рахунку-фактури №347/04/17 від 12.04.2017 року, виданого ФОП ОСОБА_3 , на загальну суму 119 117 грн.
Враховуючи умови Загальної частини Договору страхування, для розрахунку розміру страхового відшкодування, страховик виходив з наступного: 119 117 грн (вартість відновлювального ремонту ТЗ згідно рахунку-фактури №347/04/17) - 1 400 грн (безумовна франшиза, встановлена п. 1.6.1. Основної частини Договору страхування) = 117 717 грн.
Позивач виплатив належне страхове відшкодування в загальному розмірі 117 717,00 грн.
Оскільки, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на час експлуатації наземного транспортного засобу «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» згідно полісу №АЕ/9755310, в порядку передбаченому ст. 35 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «СК «Граве Україна» звернулася з заявою на виплату страхового відшкодування №87626 від 30.10.2017 р.
05.12.2017 року ПрАТ «СК «Граве Україна» отримала від АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» суму страхового відшкодування в розмірі 55 755,29 грн.
У зв`язку з тим, що страхового відшкодування, виплаченого АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП», недостатньо для повного відшкодування заподіяної шкоди, ПрАТ СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» звернулось з вимогою до відповідача на суму заподіяної шкоди, що не відшкодована АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» в розмірі 61 961,71 грн.
 
Рішенням Києво-Святошинського району Київської області від 30 грудня 2020 року позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» страхове відшкодування в розмірі понесених витрат 61 961,71 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» судовий збір у розмірі 1762 грн.
 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що відшкодування шкоди позивачу в межах ліміту, встановленого полісом №АЕ/9755310, має здійснюватися АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» на підставі норм ЦК України, Закону України «Про страхування» та Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ». Оскільки позовні вимоги до АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» не заявлялися позивачем, вимоги до ОСОБА_1 не підлягали задоволенню.
Вказує, що на момент ДТП щодо водія автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , також діяв Договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів СТД №3353817, укладений між ПрАТ «УАСК АСКА» та ОСОБА_4 .
Звертає увагу на те, що на винну особу покладено обов`язок щодо відшкодування шкоди з урахуванням коефіцієнту зношеності майна, так як пошкоджений автомобіль до ДТП мав складові частини, які вже мали певну зношеність, і підлягають заміні на аналогічні деталі, а не обов`язково на нові.
 
ПрАТ «СК «Граве Україна» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
У порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції підставно виходив з їх доведеності та обґрунтованості.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 23 березня 2017 року о 21 год 00 хв. керуючи автомобілем з номерним знаком НОМЕР_2 в м. Києві на перехресті вул. Запловної та вул. К.Осьмака, рухаючись по другорядній дорозі (вул. Запловна) не надав дорогу автомобілю з номерним знаком НОМЕР_1 , який рухався по головній дорозі (вул. К.Осьмака), внаслідок чого здійснив зіткнення з цим автомобілем з номерним знаком НОМЕР_1 , що призвело до пошкоджень вказаних транспортних засобів, чим порушив п.16.11 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень на користь держави. (а.с. 24)
У силу ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіля «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 (а.с. 31)
01 липня 2016 року між ПрАТ «СК «Граве Україна» та ОСОБА_2 було укладено Договір №101029801 добровільного страхування «ГРАВЕ КАСКО». (а.с. 27-30)
Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
27 березня 2017 року ОСОБА_5 , який керував автомобілем «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , в момент ДТП, звернувся до ПрАТ «СК «Граве Україна» із заявою-повідомленням про випадок з транспортним засобом. (а.с. 26)
Згідно Звіту №0105 про оцінку автомобіля «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , від 07 квітня 2017 рокувартість відновлювального ремонту автомобіля після його пошкодження при ДТП складає 133 741,84 грн, матеріальний збиток - 56 255,29 грн. (а.с. 13-23)
Відповідно до рахунку-фактури 347/04/17 від 12 квітня 2017 року, наданого ФОП ОСОБА_3 , вартість ремонту автомобіля «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , складає 119 117 грн. (а.с. 12)
08 травня 2017 року ОСОБА_2 подав  до ПрАТ «СК «Граве Україна» заяву про виплату страхового відшкодування шляхом перерахування суми на СТО на підставі рахунку-фактури 347/04/17 від 12 квітня 2017 року. (а.с. 11)
10 травня 2017 року ПрАТ «СК «Граве Україна» складено страховий акт №СНТ/101029801/3 та розрахунок страхового відшкодування, згідно яких страхове відшкодування становить 117 717 грн (вартість ремонту - 119 117 грн, безумовна франшизи - 1400 грн). (а.с. 10)
12 травня 2017 року ПрАТ «СК «Граве Україна» здійснила виплату страхового відшкодування ФОП ОСОБА_3 в розмірі 117 717 грн, що підтверджується платіжним дорученням №68061 від 12 травня 2017 року. (а.с. 9)
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Daewoо Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП», що підтверджується полісом №АЕ/9755310, з лімітом за шкоду майну в розмірі 100 000 грн та франшизою 500 грн. (а.с.8)
05 грудня 2017 року ПрАТ СК «Граве Україна» отримало від АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» суму страхового відшкодування в розмірі 55 755,29 грн (56 255,29 грн вартість матеріального збитку - 500,00 грн франшизи). (а.с. 8)
Відповідно до ч.ч. 16, 17 статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.
Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»).
Згідно з частиною другою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом.
Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України «Про страхування».
У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.
Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала.
Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
При застосуванні наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. 
Отже, відносини між ПрАТ «СК «Граве Україна» та ОСОБА_2 регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування». Позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.
У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди в деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди ОСОБА_1 , в порядку суброгації.
Відносини ж між ОСОБА_1 та страховиком АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та Законом №1961-IV.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 наведено правовий висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Отже, наведеним вище спростовуються доводи апелянта щодо необхідності пред`явлення позовних вимог до АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП», оскільки АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» виплатила страховику потерпілої особи страхове відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та франшизи.
Таким чином, якщо розмір завданої шкоди перевищує належним чином визначену страхову суму, відшкодування шкоди в обсязі такої різниці здійснюється в межах окремого деліктного зобов`язання за участі деліквента (особи, яка винна у скоєнні ДТП) та потерпілого, або іншої особи, до якої у встановленому порядку перейшло право потерпілого вимагати відшкодування завданої шкоди. У спірних правовідносинах такою особою є страховикОСОБА_2 - ПрАТ «СК «Граве Україна», яке забезпечило майнові інтереси потерпілого у відносинах майнового страхування.
Оскільки ПрАТ «СК «Граве Україна» отримало від страховика відповідача АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» страхову виплату в сумі 55 755,29 грн, то з ОСОБА_1 підлягає стягненню 61 961 грн 71 коп., що становить різницю між фактично понесеними витратами (реальними збитками) і вказаною страховою виплатою.
Відтак, доводи апелянта щодо обов`язку відшкодування шкоди винною особою з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу є необґрунтованими. 
Також колегія суддів відхиляє доводи апелянта, що позивач повинен був звернутися з вимогою про відшкодування шкоди до ПрАТ «УАСК АСКА», в якій також було застраховано цивільно-правову відповідальність власника автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки ПрАТ «СК «Граве Україна», маючи інформацію про Поліс №АЕ/9755310, виконало вимоги Закону та звернулося в позасудовому порядку до АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» з заявою про виплату страхового відшкодування, на що отримало виплату в сумі 55 755,29 грн.
ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутися до ПрАТ «УАСК АСКА» з вимогою про виплату страхового відшкодування після відшкодування шкоди на підставі рішення суду.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість рішення не впливають, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -
 
ПОСТАНОВИЛА
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Києво-Святошинського району Київської області від 30 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                           Д.Р. Гаращенко

Судді                                                                                       О.І. Сліпченко

                                                                                                Л.П. Сушко