П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

__________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/10491/20	
Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Домусчі С.Д.
суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,
за участю секретаря судового засідання – Тутової Л.С.
представника позивача – ТОВ «Агролідер ЛТД» - адвоката Якимів О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агролідер ЛТД» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення про зменшення розміру від`ємного значення  суми податку на додану вартість, -
В С Т А Н О В И В:
           09.10.2020 року позивач - ТОВ «Агролідер ЛТД» звернувся до Одеського окружного адміністративного суду  з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25 вересня 2020 року № 0021040506 про зменшення розміру від`ємного значення  суми податку на додану вартість  в сумі 280260 грн.
          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року, ухваленим у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження, в повному обсязі задоволений адміністративний позов ТОВ «Агролідер ЛТД».
Під час судового розгляду справи 18.01.2021 року представник позивача зробив заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, зазначивши, що відповідні документи на підтвердження цих витрат будуть надані у встановлений процесуальним законом строк.
21.01.2021 року представник позивача надав до суду клопотання про включення до складу судових витрат витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.
          Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року, ухваленим в порядку письмового провадження, задоволене клопотання представника позивача  про включення до складу судових витрат – витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь ТОВ «Агролідер ЛТД» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. 
          Не погоджуючись із зазначеним додатковим рішенням, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, з урахуванням уточненої апеляційної скарги (т. 2 а.с. 70-73), просить скасувати додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що заявлена до відшкодування сума витрат на правничу допомогу 7000 грн. є неспівмірною  зі складністю справи, яка за характером правовідносин відноситься до справ незначної складності, та яка розглядалась в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Також, апелянт зазначає, що відповідно до аналізу судових рішень у справах за участю  державних органів, середня сума відшкодування витрат на правничу допомогу по Україні складає від 1000 до 3000 грн., що на думку апелянта, дає підстави вважати про надмірне перевищення  заявлених витрат.
У відзиві на апеляційну скаргу, товариство з обмеженою відповідальністю «Агролідер ЛТД» зазначило, що оскільки справа розглядалась в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, то до складу витрат на правничу допомогу не були включені витрати адвокатом часу на прибуття у судове засідання, очікування на судове засідання. Щодо складності справи, зазначено, що адвокатом врахована середня складність справи, практичний досвід адвоката в податкових спорах, а розмір витрат на правничу допомогу 7000 грн. становить лише 2%  від ціни позову.
Представник апелянта у судове засідання не з`явився, про дату час та місце апеляційного розгляду справи апелянт повідомлений належним чином. 
18.05.2021 року від апелянта надійшло клопотання про перенесення апеляційного розгляду справи, яке обґрунтоване участю представника апелянта в іншому судовому засіданні в суді першої інстанції. Зазначене клопотання не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до доданої копії витягу з ЄДРЮОФОПГФ, інтереси апелянта має право представляти більше сорока осіб, окрім тієї особи, яка, відповідно до клопотання  приймає участь у судовому засіданні суду першої інстанції. 
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що, відповідно до матеріалів справи, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу складають 7000 грн., на підтвердження чого позивач надав копію договору про надання правової допомоги №1009/20 від 10.09.2020 р. (т. 2 а.с.  56), копію додаткової угоди №1 від 06.10.2020 року до договору №1009/20 (т. 2 а.с. 7), розрахунок витрат на професійну правничу допомогу від 18.01.2021 року (т. 2 а.с. 8), копію акта надання послуг від 18.01.2021 року (т. 2 а.с. 9), копію платіжного доручення №1855 від 20.01.2021 року на суму 7000 грн. (т. 2 а.с. 4).
Відповідно до п. 1.1. договору про надання правової допомоги №1009/20 від 10.09.2020 р., адвокат ОСОБА_1 прийняв на себе доручення ТОВ «Агролідер ЛТД» про надання правової допомоги, зокрема, представництво в судах (господарських, місцевих, адміністративних) всіх інстанцій  з усіма правами, наданими, окрім іншого, позивачу.
Відповідно до статті 4 договору про надання правової допомоги №1009/20 від 10.09.2020 р., за надання правової допомоги, визначеної у п.п.1 договору, ТОВ «Агролідер ЛТД»  сплачує адвокату фіксований гонорар в національній валюті. Обсяг і вартість наданої правової допомоги відзначається у відповідному розрахунку, який є невід`ємним додатком до цього договору, і свідчить про виконання сторонами своїх зобов`язань. Гонорар сплачується ТОВ «Агролідер ЛТД» протягом 15 банківських днів з моменту підписання сторонами розрахунку. Також передбачено, що у зв`язку із суттєвим зростанням або зменшенням обсягу допомоги, що має бути надана, розмір гонорару може бути змінено за згодою сторін.  Зазначено, що окрім гонорару ТОВ «Агролідер ЛТД» також зобов`язане сплатити кошти, необхідні для покриття фактичних витрат адвоката пов`язаних з виконанням доручення, а саме: транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, телефонних розмов.
Розмір гонорару визначений в п. 2.1 додаткової угоди №1 від 06.10.2020 року до договору №1009/20 і становить 7000 грн. за надання  правничої допомоги пов`язаної саме з представництвом ТОВ «Агролідер ЛТД» в Одеському окружному адміністративному суді у справі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення  ГУ ДПС в Одеській області  № 0021040506 від 25.09.2020 року.
Відповідно до розрахунку витрат на професійну правничу допомогу від 18.01.2021 року  гонорар в сумі 7000 грн. включає обсяг та вартість  наданої правничої допомоги, а саме:
- вивчення документів для подання позову – 1000;
-  складання позовної заяви  та формування пакету документів  для подання позову – 2500 грн.;
-  складання процесуальних документів по справі (пояснень від 24.11.2020 року, заява про участь  у судовому засіданні  в режимі відеоконференції, відповідь на відзив на позовну заяві від 08.12.2020 року) – 1000 грн.
-  участь адвоката у судових засіданнях (незалежно від режиму засідань та кількості витраченого часу) в Одеському окружному адміністративному суді (03.12.2020 р., 15.12.2020 р., 18.01.2021 р.) – 2500 грн.
Згідно Акту про надання послуг від 18.01.2021 року адвокат надав клієнту послуги: вивчення документів, наданих клієнтом, для подання позову - 1000 грн., складання позовної заяви, формування пакету документів для подання позову до суду - 2500 грн., складання процесуальних документів по справі (пояснення від 24.11.2020р., заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, відповідь на відзив від 08.12.2020р.) - 1000 грн., участь адвоката в судових засіданнях (незалежно від режиму засідань та кількості витраченого часу) 03.12.2020р., 15.12.2020р., 18.01.2021р.) 2500 грн.
Матеріалами справи підтверджено складання позовної заяви на дев`яти аркушах та формування додатків до позову на 87 аркушах (т. 1 а.с 1-97); складання процесуальних документів (т. 1 а.с. 122-129, 134-135, 148-149, 150-154, 210-212); участь адвоката у судових засіданнях (т. 1 а.с. 156, 214, 226).
Також, апеляційний суд зазначає, що ціна позову складає 280260 грн., розмір витрат на правничу допомогу 7000 грн., що становить 2 відсотки від ціни позову.
Відповідно до ч.1 та ч. 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 
1) на професійну правничу допомогу; 
2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 
3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 
4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 
5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно з положеннями частин 2-5 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частин 6 та 7 ст. 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частинами 7, 9 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
За змістом статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Таким чином, на думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не надають підстав для визнання, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.
Апелянт, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги отриманої при розгляді справи судом першої інстанції, зобов`язаний був навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, складністю справи та виконаних робіт (наданих послуг), часом витраченим адвокатом  на виконання робіт (надання послуг). 
Апеляційний суд зазначає, що суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, лише за умови недотримання заявником вимог частини  5 ст. 134 КАС України, але за клопотанням іншої сторони про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).
Таким чином, оскільки зацікавлена сторона має вчинити певні дії, як то спрямовані на відшкодування за рахунок іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а  інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, апеляційний суд зазначає про надання оцінки саме тим обставинам щодо яких інша сторона висловила  заперечення.
З огляду на це, відповідач – податковий орган, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги отриманої при розгляді справи в суді першої інстанції, зобов`язаний був навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, складністю справи та виконаних робіт (наданих послуг), часом витраченим адвокатом  на виконання робіт (надання послуг). 
Водночас відповідач, як суб`єкт владних повноважень, у клопотанні про зменшення розміру витрат  на оплату правничої допомоги (т. 2 а.с. 20-21) не навів доказів, як і не зазначив обставин, які б спростували співмірність розміру судових витрат із обсягом виконаних адвокатом робіт. Апеляційний суд таких обставин не встановив.
Доводи апеляційної скарги щодо неспівмірності витрат на правничу допомогу зі складністю справи, участь адвоката у розгляді справи у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду є надуманими та такими, що не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді  справи.
Щодо середньої суми відшкодування витрат на правничу допомогу по Україні від 1000 до 3000 грн., апеляційний суд зазначає, що апелянт посилаючись на аналіз судових рішень у справах за участю державних органів, до апеляційної скарги не надав такого аналізу на підтвердження своїх доводів, як і не надав такого аналізу до суду першої інстанції.
Посилаючись в апеляційній скарзі на постанову Верховного Суду  від 12.09.2018 року у справі №810/4749/15, від 22.12.2018 р. у справі № 826/856/18, апелянт не навів обґрунтувань та не надав відповідних доказів на підтвердження недоцільності надання позивачу правової допомоги та її впливу на кінцевий результат розгляду справи. При цьому апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на судове рішення у справі №420/5396/20, оскільки в цій справі відповідно до  відомостей ЄДРСР, рішення, ухвалене Одеським окружним адміністративним судом 01.10.2020 року, не було предметом перегляду в апеляційному та касаційному порядку, та не стосується питання відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Стосовно доводів апелянта щодо завищення розміру гонорару адвоката та його невідповідності ринковим цінам, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.
Суд не може втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Водночас, для включення всього розміру гонору до суму, що підлягає стягненню на користь позивача за рахунок відповідача у разі задоволення позову, судом має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Проте, апеляційна скарга не містить доводів, які б свідчили про невідповідність наданих адвокатом позивачу послуг критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному додатковому рішенні.
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив додаткове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 КАС України, суд - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області – залишити без задоволення.
Додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року у справі №420/10491/20 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 19.05.2021 року.

Головуючий суддя 	 	Домусчі С.Д.	
Судді	    	Семенюк Г.В.    Шляхтицький О.І.