ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року	Львів	Справа № 300/3152/20 пров. № А/857/6754/21	
  Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Носа С. П.,
суддів –                                                            Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі № 300/3152/20 (головуючий суддя Чуприна О. В., м. Івано-Франківськ) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, скасування податкового повідомлення-рішення та рішення,-

        ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2020 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій відповідача щодо проведення 29.10.2020 фактичної перевірки, а також визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення №000104/0706 від 23.10.2020 і рішення про застосування фінансових санкцій №000103/0706 від 23.10.2020.
В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що ГУ ДПС в Івано-Франківській області протиправно, з порушенням правової процедури та невірним встановленням фактичних обставин, організовано і проведено в період з 29.09.2020 по 01.10.2020 фактичну перевірку господарської одиниці магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за наслідками проведення якої безпідставно прийнято податкове повідомлення-рішення №000104/0706 від 23.10.2020 і рішення про застосування фінансових санкцій №000103/0706 від 23.10.2020. Так, у ГУ ДПС в Івано-Франківській області були відсутні правові підстави для проведення фактичної перевірки магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Підставою для проведення такої перевірки є не лише рішення керівника контролюючого органу у вигляді наказу, але й наявність конкретних підстав, визначених пунктом 80.2 статті 80 ПК України. На думку позивача, сам факт відсутності ведення суб`єктом господарювання обліку товарних запасів не є юридичною підставою для застосування до платника податків фінансових санкцій, передбачених статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 за №265/95-ВР. Книга обліку доходів і витрат не містить окремої графи щодо «ведення обліку товарних запасів». При цьому, підставою для оприбуткування (обліку) товару є первинні документи, зокрема, накладні, видаткові накладні та інше. Такі документи повністю свідчать про походження та облік товару, який призначений для подальшої його реалізації. Таким чином, за доводами позивача, наявність у останньої всіх первинних документів бухгалтерської звітності, відображених в Книзі обліку доходів і витрат, які повністю підтверджують облік товарних запасів, що підлягають подальшій реалізації, у спірному випадку виключало застосуванню до позивача санкцій. Також позивач зазначила, що з моменту отримання розпорядження про анулювання ліцензії на торгівлю алкогольними напоями ФОП ОСОБА_1 не здійснювала торгівлі ними.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року відмовлено в задоволенні позову.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачем – Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення №000104/0706 від 23.10.2020 і рішення про застосування фінансових санкцій №000103/0706 від 23.10.2020.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» чітко не визначає порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, а лише вказує на обов`язок суб`єктів господарювання на ведення такого обліку. Саме тому не відображення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації у Книзі обліку доходів і витрат не можна ототожнювати з порушенням порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації. Порядком ведення Книги обліку доходів і витрат, затвердженим наказом Міндоходів від 16.09.2013 №481 не передбачено ведення залишку товарних запасів фізичними особами підприємцями на загальній системі оподаткування. Крім того, ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб - підприємців» було скасовано необхідність ведення книги обліку доходів і витрат. Також апелянт зазначив, що розпорядження про анулювання ліцензії отримано нею 29.11.2019, а продаж підакцизного товару відбувся до отримання такого повідомлення.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зробила висновок, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржуване рішення – скасувати з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Судом першої інстанції встановлено, що посадовими особами Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області в період з 29.09.2020 по 01.10.2020, на підставі наказу №1092 від 29.09.2020 та направлень на перевірку №1354, №1355 від 29.09.2020, проведено фактичну перевірку господарської одиниці магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою АДРЕСА_1 , що належить суб`єкту господарської діяльності - фізичній особі-підприємцю ФОП ОСОБА_1 .
За наслідками перевірки 01.10.2020 посадовими особами Головного управління ДПС в Івано-Франківській області складено акт (довідку) за №090304, згідно якого при здійсненні перевірки встановлено ряд порушень, серед яких порушення вимог пунктів 1, 2, 12, 13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»; статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». Виявлені порушення стосувалися таких обставин: проведення розрахункових операцій на суми придбання без застосування реєстратора розрахункових операцій; порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому порядку; не відображення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації у книзі обліку доходів і витрат та не забезпечення відповідності сум готівкових коштів за місцем проведення розрахунків, сумі коштів, зазначених у денному звіті реєстратора розрахункових операцій; здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії.
За наслідками розгляду акту (довідки) №090304 від 01.10.2020 Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області прийнято: податкове повідомлення-рішення №000104/0706 від 23.10.2020, яким застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції в розмірі 49135 гривень; рішення про застосування фінансових санкцій №000103/0706 від 23.10.2020, яким застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції в розмірі 17000 гривень.
Вказані рішення направлені ГУ ДПС в Івано-Франківській області на адресу ФОП ОСОБА_1 супровідним листом від 23.10.2020 за №4786/10/09-19-07-06-22 (поштове відправлення №76018 67222544) та отримані нею особисто 29.10.2020.
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції не погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює  Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, які справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підпункту 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).
За приписами підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
У відповідності до пунктів 80.1, 80.2 статті 80 Податкового кодексу України  фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з передбачених підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
З матеріалів справи видно, що фактична перевірка дотримання ФОП ОСОБА_1 порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, реалізації підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, у спірних відносинах проводилась на підставі наказу №1092 від 29.09.2020 та направлень на перевірку №1354, №1355 від 29.09.2020.
В даному випадку, посадовими особами податкового органу проведено фактичну перевірку, яку згідно норм пункту  80.1  статті  80 ПК України, передбачено проводити без попередження платника податків (особи).
В той же час, слід відмітити, що всі вищевказані накази на проведення перевірки та направлення містять відомості про правову підставу проведення фактичної перевірки – пункт 80.2 статті 80 Податкового кодексу України. 
Щодо фактичної підстави проведення перевірки господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , то такою є лист Державної податкової служби України №10183/7/99-00-07-05-02-07 від 24.06.2020, згідно якого надано перелік суб`єктів господарювання, які здійснювали продаж підакцизних товарів, що мають ризики у веденні господарської діяльності. В переліку місць торгівлі тютюновими виробами, де нарахування акцизного податку з роздрібного продажу менше 600 грн за місяць зазначена ФОП ОСОБА_1 , якою обліковано продажу тютюнових виробів на суми 316,80 грн в січні 2020 року, 331,70 грн в лютому 2020 року, 327,80 грн в березні 2020 року та 302,80 грн в квітні 2020 року.
Слід зазначити, що в даному випадку податковим органом дотримано процедуру призначення та проведення перевірки. Крім того, фактичний допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки. 
Згідно з пунктом  177.10  статті  177 Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Наказом Міністерства доходів і зборів України №481 від 16.09.2013  затверджено Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, які обрали спрощену систему оподаткування і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі – Порядок №481).
Відповідно до пункту 1 Порядку №481, фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат, у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.
Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку про відсутність обов`язку ведення Книги обліку доходів і витрат тільки у фізичних осіб-підприємців, які здійснюють підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування.
Колегією суддів встановлено, що штрафну санкцію, яка визначена оскаржуваним податковим повідомленням рішенням №000104/0706 від 23.10.2020, податковий орган наклав на ФОП ОСОБА_1 не за порушення ведення Книги обліку доходів і витрат, а за порушення позивачем порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковуються у встановленому порядку. 
Колегія суддів зазначає, що не відображення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації у Книзі обліку доходів і витрат не можна ототожнювати з порушенням порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковуються у встановленому порядку.
Згідно відомості (додаток №3) про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів станом на 29.09.2020 при перевірці господарської одиниці магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка належать суб`єкту господарської діяльності  фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , податковим органом виявлено не облікований товар на загальну суму 24561 грн. 
Пунктом 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265/95-ВР) передбачено, що суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов`язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку.
Згідно зі статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до суб`єктів підприємницької діяльності, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 6 зазначеного Закону передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб`єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку.
Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб`єктів малого підприємництва. Обов`язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.
Колегія суддів зазначає, що положення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» чітко не визначають самого порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, а лише вказують на обов`язок суб`єктів підприємницької діяльності на ведення такого обліку.
Правові ж засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відповідно до статті 9 якого підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.
До документів, що є підставою для оприбуткування товару, як правило, належать накладні, податкові накладні та товарно-транспортні накладні. Такі документи є підставою для внесення запасів до облікових бухгалтерських реєстрів та підтвердження права власності на них.
Слід зазначити, що в матеріалах справи наявні видаткові/розхідні накладні  (а.с.67-97), які свідчать про належне ведення обліку ФОП ОСОБА_1 товарів і спростовують покликання податкового органу про не облікований товар на загальну суму 24561 грн.
При цьому, невнесення до Книги обліку доходів та витрат відомостей щодо обліку товару не є обставиною, що свідчить про реалізацію платником податку не облікованого товару.
Таким чином, до ФОП ОСОБА_1 безпідставно застосовано штрафну санкцію в розмірі 49122 грн. податковим повідомленням-рішенням №000104/0706 від 23.10.2020 за порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації.
Решта розміру штрафної санкції згідно податкового повідомлення-рішення №000104/0706 від 23.10.2020 в сумі 13 грн становить інше порушення, а саме «проведення розрахункових операцій на суми придбання без застосування реєстратора розрахункових операцій».
Згідно змісту письмового пояснення продавця позивача – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вона продала 2 пляшки пива «Львівське світле» по ціні 16 грн., одну пачку сигарет «Kent» по ціні 53 грн., 1 пачку цукерок «Комплімент Рошен» по ціні 45 грн. на загальну суму 130 грн. Продавець у поясненні засвідчила, що розрахункова операція не проведена через касовий апарат (зворотній бік а.с. 46).
Пунктом 1  статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»  визначено, що за порушення вимог цього  Закону  до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів у разі встановлення в ході перевірки факту непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи, застосовуються фінансові санкції у розмірі 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше.
Відповідно до абзацу 2 пункту 11  Розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»  тимчасово, до 1 січня 2021 року, санкції, визначені  пунктом 1  статті 17 цього Закону, застосовуються в розмірі 10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше.
Виходячи з наведеного Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області вірно застосовано до ФОП ОСОБА_1 штрафну санкцію у розмірі 13 грн. за не проведення через касовий апарат розрахункової операції. 
Щодо накладення на ФОП ОСОБА_1 фінансової санкції в розмірі 17000 грн. рішенням №000103/0706 від 23.10.2020, то колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 1  статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі – Закон №481/95ВР) встановлено, що  за порушення норм цього  Закону  щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Відповідно до абзацу 6 частини 2 статті 17 Закону №481/95ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 1700 грн.
Згідно статті 15 Закону №481/95ВР ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі порушення вимог статті 15-3 цього Закону, а саме щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях.
Пунктом 6 Переліку органів ліцензування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 за №609 «Про затвердження переліку органів ліцензування та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» визначено органом ліцензування територіальні органи ДПС таких видів господарської діяльності як роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, зберігання пального. 
Згідно частини 48 статті 15 Закону №481/95ВР (в редакції станом на 28.12.2019) ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання письмового розпорядження про її анулювання.
Як видно з матеріалів справи, розпорядженням Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 26.12.2019 за №183-р «Про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями», за продаж пива особам, які не досягли 18-ти років, анульовано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №09120308201900878 терміном дії з 30.03.2019 по 30.03.2020 суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 .
Як видно з наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення №7601864423352, ФОП ОСОБА_1 28.12.2019 отримала рекомендоване поштове відправлення із розпорядженням від 26.12.2019 за №183-р «Про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями» (а.с. 111).
29.12.2019 ФОП ОСОБА_1 реалізовано алкогольні напої у кількості 4-ох пляшок горілки, без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, про що зазначено у акті перевірки №090304 від 01.10.2020 та додатково підтверджується наявними в матеріалах справи фіскальними чеками від 29.12.2019 за №95004 та №95005.
За таких обставин Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області правомірно прийнято рішення про застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій №000103/0706 від 23.10.2020 за продаж алкогольних напоїв без ліцензії.
Відповідно до ч.1ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, що відповідно до частини 1статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позову.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною 3 ст. 139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
В матеріалах справи наявні квитанції про сплату позивачем судового збору в розмірі 2942,80 грн. (в суді першої інстанції за подання позовної заяви) та 4414,20 грн. (в суді апеляційної інстанції за подання апеляційної скарги), відтак, стягненню на користь ФОП ОСОБА_1 підлягає сума сплаченого судового збору в розмірі 1891,26 грн. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
Керуючись статтями 241, 250, 308, 311, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                                           ПОСТАНОВИВ:
     
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі № 300/3152/20 – скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, скасування податкового повідомлення-рішення та рішення – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкового повідомлення-рішення №000104/0706 від 23 жовтня 2020 року в частині накладення на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій в розмірі 49122 грн.
В задоволенні решта частини адміністративного позову – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (вул. Незалежності, 10, м. Івано-Франківськ, 76018, ЄДРПОУ 43142559) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) 1891,26 грн. (тисячу вісімсот дев`яносто одну гривню) понесених судових витрат у вигляді судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук