Ухвала
10 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 136/1867/15-ц
провадження № 61-9086ск21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Коротенка Є. В., 
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 14 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Фермерське господарство «Атек Турбів», ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Фермерське господарство «Атек Турбів», ОСОБА_3 , про поділ спільного сумісного майна подружжя,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета спору, просила поділити між нею та відповідачем спільне сумісне майно подружжя в наступному порядку, а саме: відступити від засади рівності часток сторін у спільному сумісному майні та виділити у власність ОСОБА_2 2/3 частки спільного сумісного майна, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , вартістю 2 274 447,0 грн та стягнути з ОСОБА_1 на її користь грошову компенсацію в розмірі 2 139 009,82 грн вартості спільного сумісного майна подружжя;
виділити ОСОБА_1 1/3 частки спільного сумісного майна, а саме: майно Фермерського господарства «Атек Турбів», що складається із причепу «ПтС-9», вартістю 45 008 грн та вартості відчужених ОСОБА_1 транспортних засобів: «DAF 85.430 CF» - 810 624,15 грн; «MAN TGA 35.400» - 656 219,55 грн; «MAN TGA 35.400» - 702 772,28 грн; екскаватор «CASE 988P» - 606 347 грн; екскаватор гусеничний «LIEBHERR A-904» - 658 547,55 грн; вартість відчуженого ОСОБА_1 автомобіля марки «VOLKSWAGEN TOUAREG» в розмірі 866 219,7 грн.
 
У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив здійснити поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя наступним чином, а саме:
- житлового будинку, загальною площею 391,0 кв. м, житловою площею 143,5 кв. м, що розташований в АДРЕСА_1 шляхом визнання за кожною із сторін 1/2 ідеальної частки у ньому, без фактичного поділу будинку в натурі (визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальні частки житлового будинку, загальною площею 391,0 кв. м, житловою площею 143,5 кв. м, розташованого в АДРЕСА_1 , та визнати за ОСОБА_1 право власності на                            1/2 ідеальні частки житлового будинку, загальною площею 391,0 кв. м, житловою площею 143,5 кв. м, що розташований в АДРЕСА_1 );
- за грошовими зобов`язаннями перед ОСОБА_3 за договором позики грошей                    від 10 грудня 2013 року та за договором позики грошей від 10 серпня 2012 року визнати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарними боржниками перед ОСОБА_3 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1 148 287,50 грн - половину суми позичених коштів, які ОСОБА_1 повернув ОСОБА_3 .
 
Немирівський районний суд Вінницької області рішенням від 01 лютого 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовив. Зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнив.
Здійснив поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: 
- житлового будинку, загальною площею 391,0 кв. м, житловою площею                   143,5 кв. м, що розташований в АДРЕСА_1 шляхом визнання за кожною із сторін 1/2 ідеальної частки у ньому, без фактичного поділу будинку в натурі;
- грошові зобов`язання перед ОСОБА_3 за договором позики грошей від 10 грудня 2013 року та за договором позики грошей від 10 серпня 2012 року.
Визнав за ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальні частки житлового будинку, загальною площею 391,0 кв. м, житловою площею 143,5 кв. м, розташований в АДРЕСА_1 .
Визнав за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальні частки житлового будинку, загальною площею 391,0 кв. м, житловою площею 143,5 кв. м, що розташований в АДРЕСА_1 .
Визнав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарними боржниками перед ОСОБА_3 за зобов`язаннями за договором позики грошей від 10 грудня 2013 року та за договором позики грошей від 10 серпня 2012 року.
Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1 148 287,50 грн.
 
Вінницький апеляційний суд постановою від 14 квітня 2021 року рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 01 лютого 2021 року в частині первісних позовних вимог  ОСОБА_2 про поділ житлового будинку та автомобілю марки «VOLKSWAGEN TOUAREG», зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарними боржниками перед ОСОБА_3 за зобов`язаннями за договорами позики грошей від 10 грудня 2013 року та                          від 10 серпня 2012 року, стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 1 148 287,50 грн скасував та в цій частині ухвалив нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнив частково. 
Поділив майно подружжя, визнавши за ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальні частки житлового будинку, загальною площею 391,0 кв. м, житловою площею                     143,5 кв. м, розташований в АДРЕСА_1 .
Визнав за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальні частки житлового будинку, загальною площею 391,0 кв. м, житловою площею 143,5 кв. м, що розташований в АДРЕСА_1 .
Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію 1/2 частини автомобіля марки «VOLKSWAGEN TOUAREG», який відчужений без згоди ОСОБА_2 , в сумі                  433 109,85 грн.
У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 відмовив.
В іншій частині рішення суду залишив без змін.
 
27 травня 2021 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного суду від 14 квітня 2021 року з пропуском строку на касаційне оскарження. 
 
В касаційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що в судовому засіданні апеляційного суду 14 квітня 2021 року було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду від 14 квітня        2021 року отримано ним 28 квітня 2021 року (на підтвердження наведеного надано копію поштового конверту зі штрихкодовим ідентифікатором 2105020516813 та витяг з сайту «Укрпошта»). 
 
Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу. 
 
Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвалених у цій справі судових рішень свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення, оскільки копію оскаржуваної постанови апеляційного суду від 14 квітня 2021 року заявник отримав 28 квітня 2021 року. 
 
В касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Вінницького апеляційного суду від 14 квітня         2021 року та справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Як на підставу касаційного оскарження судового рішення заявник посилається на те, що суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).
 
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, касаційне провадження у даній справі необхідно відкрити та витребувати матеріали справи.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, 
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Вінницького апеляційного суду від 14 квітня 2021 року.
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 14 квітня 2021 року.
 
Витребувати з Немирівського районного суду Вінницької області цивільну справу             № 136/1867/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Фермерське господарство «Атек Турбів», ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Фермерське господарство «Атек Турбів», ОСОБА_3 , про поділ спільного сумісного майна подружжя.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                             А. Ю. Зайцев
            
                                                                                                                        В. С. Жданова
            
                                                                                                                        Є. В. Коротенко