ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 травня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/3951/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року (суддя 1-ї інстанції Петренко О.С.) у справі №340/3951/20 за позовом  Приватного підприємства "Рулен"  до  Одеської митниці Держмитслужби  про визнання протиправним та скасування рішення,-  
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до Одеської митниці Держмитслужби, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500050/2020/000017/2 від 27.08.2020 року; визнати протиправною картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500050/2020/00166 від                          27.08.2020 року.
В обґрунтування позовних вимог посилається, що під час митного оформлення товару відповідачу було подано всі необхідні документи, які відповідають вимогам частини другої статті 53 МК України, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості товару, а тому оскаржувані рішення, на його думку, є протиправним та підлягають скасуванню. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року позов задоволено.
Відповідач не погодившись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що відповідно до ч.3 ст.53 МК України за результатами опрацювання документів, наданих позивачем для підтвердження заявленої митної вартості, встановлено розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Позивач відмовився від надання в повному обсязі документів, які підтверджують митну вартість згідно ч.3 ст.53 МК України. На думку відповідача, оскаржуване Рішення про коригування митної вартості товарів та Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є обґрунтованими та такими, що відповідають чинному законодавству.
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін.
Сторони повідомлені про день та час розгляду справи.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ПП "Рулен", відповідно до контракту від 17.10.2019 року за №UA-37/2019, укладеного з Donggang City Ying Machinery Co Ltd (Китай) та комерційного інвойсу від 09.06.2020 р. №2020-YS-1138  придбано товар, в тому числі:  блок навіски трактора правий в кількості 159 шт. по ціні 21.35 дол. США/шт на загальну суму 3394,65 дол. США та блок навіски трактора лівий в кількості 159 шт. по ціні 21,32 дол. США /шт. на загальну суму 3389,88 дол. США.
Для митного оформлення вказаних товарів в режимі імпорту до Одеської митниці Держмитслужби позивачем подано 21.08.2020 року митну декларацію №UA500050/2020/208836, в якій декларантом визначено митну вартість товарів за основним методом   - за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються – у розмірі 3,31 дол. США за кг.
Відповідно до вимог ч.2 ст.53 МК України, на підтвердження заявленої митної вартості товарів, разом з митною декларацією №UA500050/2020/208836 від 21.08.2020 року позивачем надано наступні документи:
- митну декларацію;
- контракт від 17.10.2019 року за №UA-37/2019;
- комерційний інвойс від 09.06.2020 року за №2020-YS-1138;
- пакувальний лист від 09.06.2020 року за №2020-YS-1138;
- банківський платіжний документ про сплату вартості товару №1133 від 20.12.2019 року на суму 5085 дол. США, №1151 від 02.04.2020 року на суму 6667,76 дол.  США, №1117 від 16.06.2020 року на суму 11870,25 дол. США;
- коносамент №DLCODS2006027 від 22.06.2020 року;
- технічну довідку від 05.08.2020 року б/н;
- сертифікат виробника №C207683267100003 від 02.07.2020р.;
- експертну митну декларацію країни відправлення від 18.06.2020 року №090820200080221427;
- лист компанії – виробника Donggang City Ying Machinery Co Ltd;
- лист імпортера від 18.08.2020 року б/н
- договір транспортного експедирування від 25.03.2020 за №2503/20-01
- довідка про транспортні витрати від 21.08.2020 року за №4714
- довідка від 21.08.2020 р. №4722
- рахунок транспортних витрат від 21.08.2020 року за №2008460
- договір поручення від 15.04.2020 р. №150420
- наряд від 19.08.2020 р. №2370
- форма ЄУД від 20.08.2020 р. №2538 (а.с.16-90).
Розглянувши подані позивачем документи для підтвердження заявленої в митній декларації митної вартості товару, митний орган направив позивачеві електронний запит (повідомлення), в якому відповідач зазначив, що за результатами опрацювання документів, наданих до митного оформлення, встановлено відсутність даних щодо складових митної вартості товару, внаслідок чого не можливо правильність визначення митної вартості товару; сума оплати за трьома платіжними документами перевищує інвойсну, в листі ПП "Рулен" від 18.08.2020 року б/н вказує, що оплату здійснювало по інвойсу від 09.07.2020 року за №2020- YS-1138, який не надавався до митного оформлення; 3) відповідно до п.4.1 контракту оплата товару здійснюється згідно інвойсів, проте наданий інвойс не містить банківських реквізитів для здійснення оплати; 4) прайс – лист від 14.04.2020 року б/н та комерційна пропозиція від 20.03.2020 року б/н не стосуються даної поставки та ціни на товар відрізняються.
27.08.2020року позивач додатково надав контролюючому органу такі документи: бухгалтерську довідку взаєморозрахунків та оборотно-сальдову відомість по рахунку 632 з Donggang City Ying Machinery Co Ltd за період з 17.10.2019 по 21.08.2020 року, де наведено розрахунки з даним контрагентом, видаткова накладна №72 від 06.05.2020р., копію договору про конфіденційність, копію проформи-інвойсу від 10.12.2019 року № YS2019545 та лист №169/08 від 27.08.2020 року (а.с.91).
27.08.2020 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500050/2020/000017/2, яким митну вартість товару було скориговано до рівня 5,01 доларів США за кг, із застосуванням резервного методу (а.с.12-13). Відповідач зазначив, що митна вартість товару визначена із застосуванням резервного методу визначення митної вартості товарів. Другорядні методи визначення митної вартості     за ціною договору щодо ідентичних/подібних (аналогічних) товарів відповідно до ст.ст.58,60 МК України     неможливо застосувати через відсутність у митниці інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних товарів саме за ціною договору. Методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання відомостей     не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю у митниці відомостей про всі складові вартості виробництва товару та його доставки на митну територію України, що є необхідною умовою для використання таких методів. У спірному рішенні відповідач зазначив джерело інформації, яким користувався митний орган при здійснені контролю за правильністю визначення митної вартості товару: митна декларація від 22.06.2020 №UА110240/2020/002462 (вартість товару згідно джерела інформації 5,01 дол. США/кг) (а.с.13).
На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару, відповідач видав позивачу картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500050/2020/00166 (а.с.14-15).
З метою випуску товару у вільний обіг у порядку, передбаченому частиною сьомою статті 55 та частиною другою статті 263 МК України, позивач, з урахуванням коригувань, подав нову митну декларацію №UA500050/2020/209081 від 28.08.2020 року.
Не погоджуючись з правомірністю здійснення відповідачем коригування митної вартості, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку, що у відповідача були в наявності всі документи для визначення митної вартості за ціною рахунку щодо товару, який імпортується, та не встановлено жодних інших обставин, визначених положеннями частиною 1   статті 58 Митного кодексу України, які б перешкоджали визначенню митної вартості імпортованих товарів за ціною Контракту. Відтак відповідачем не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості товару за ціною договору, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено, тобто основні документи містили всі числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до  статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга  статті 52 МК України).
Відповідно до  статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій  статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга  статті 53 МК України).
Як визначено у частині третій статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.
Згідно з пунктом 2 частини шостої  статті 54 МК України, на підставі якого відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій  статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Положеннями частин 2 та 3  статті 57 МК України  визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього  Кодексу.
Враховуючи зазначені норми, такі свідчать, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачі. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Разом з тим, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Разом з цим, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.          Відповідно до п. 7 ч. 10    ст. 58 МК України    при визначенні митної вартості до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються подальші витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на страхування товарів. В разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган обов`язково повинен зазначити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості за шостим (резервним) методом.
Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості контролюючий орган повинен також зазначити докладну інформацію і джерела, які ним використовувалися. У спірному рішенні про коригування митної вартості такі дані відсутні.
Як свідчать встановлені обставини справи, відповідачем під час проведення контролю правильності визначення позивачем митної вартості товарів, встановлено, що документи, зазначені у     статті 53 Митного кодексу України, містять розбіжності, а тому відповідач дійшов висновку, про те, що позивачем заявлено неповні відомості про числові значення складових митної вартості. У спірному рішенні вказано, що позивачем не надані в повному обсязі всі документи, які підтверджують митну вартість товарів. 
Зокрема, митний орган посилається на те, що сума оплати за трьома платіжними документами перевищує інвойсну. Проте,  чинним законодавством не встановлено обов`язку здійснювати посилання в платіжному документі на інвойс чи проформу-інвойс. Отже, сама по собі відсутність у платіжних документах посилання на інвойс чи проформу-інвойс, за умови наявності вказівки на контракт та товари, які оплачуються, не є підставою для висновку щодо недостовірності наданої позивачем інформації про митну вартість товару, а у сукупності з іншими документами, що стосуються поставки оцінюваного товару, і були подані позивачем для митного контролю, дозволяють ідентифікувати платіж з оцінюваним товаром.
У платіжних документах №1133 від 20.12.2019 року, №1151 від 02.04.2020 р. та №1117 від 16.06.2020року, імпортером вказується «оплата згідно контракту №UA-37/2019 від 17.10.2019». В контракті вказано банківські реквізити Donggang City Ying Shuo Co ltd. 
При цьому, Donggang City Ying Shuo Co ltd повідомило ПП "Рулен" про готовність товару, згідно проформ-інвойсів та надано готовий до відправки товар – комерційний інвойс від 09.06.2020 р. №2020- YS-1138.
Сума оплати та сума комерційного інвойсу не може зійтись, так як на момент  відправки не весь товар був готовий, вказаний в проформах – інвойсах. Таким чином, твердження відповідача про те, що сума, яка зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі), поданому декларантом, не була підтверджена (відрізняється), є безпідставними, оскільки положення ст. 53 МК України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.
Основні документи не містять жодних розбіжностей щодо кількості, найменування, якості та ціни задекларованих товарів.
На момент митного оформлення ввезеного на митну територію України позивачем товару оплата за нього була проведена, банківські та бухгалтерські документи з цього приводу митному органу подавались.          Судом також встановлено, що підприємством надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені ч.2    ст. 53 МК України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин 4 та     статті 58 Митного кодексу України.
Відповідач в оскаржуваному рішенні та картці відмови не вказав на обставини, які обумовили виникнення у митного органу обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісних, вартісних і достовірних елементів митної вартості або відсутності хоча б однієї із їх складових, яка є обов`язковою при обчисленні такої вартості.
Відтак відповідачем не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості товару за ціною договору, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено, тобто основні документи містили всі числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.
Разом з цим, позивачем доведено обґрунтованість визначення митної вартості товарів за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції)) та безпідставність застосування відповідачем резервного методу.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача.
Враховуючи викладене, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.
Керуючись ст.ст. 310, 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби – залишити без задоволення.
Рішення  Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року у справі №340/3951/20 – залишити без змін.
                    Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття  та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.
  
Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак