ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

30 березня 2021 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 740/198/21
Головуючий у першій інстанції – Гагаріна Т. О.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/406/21

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,
суддів:                      Бечка Є.М., Онищенко О.І.,
за участю секретаря Бивалькевич Т.В.,

заявник – державний виконавець Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми),
заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу - державний виконавець Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми),

на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 січня 2021 року, місце ухвалення: м. Ніжин,

в с т а н о в и в:

У січні 2021 р. державний виконавець Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення боргу у повному обсязі. В обґрунтуванні подання вказано, що на виконанні у державного виконавця перебуває зведене виконавче провадження № 62556753, до складу якого входить два виконавчих провадження: № 54021795 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду міста Києва № 755/18201/16-ц від 06.01.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 275 грн. 60 коп., та № 54022025 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду міста Києва № 755/18201/16 від 16.01.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 131540 грн 13 коп. Їх відкрито 26.05.2017. Копії постанов про відкриття цих проваджень направлені боржнику для виконання за адресою, вказаною у виконавчому документі, та стягувачу до відома. У ході проведення виконавчих дій по них державним виконавцем встановлено, що за ОСОБА_1 транспортних засобів не зареєстровано; він офіційно не працевлаштований, пенсію не отримує, має відкриті рахунки в банківських установах, грошові кошти на яких відсутні. Земельні ділянки за останнім не зареєстровані; у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записи про нього відсутні. Згідно з відповіддю Державної прикордонної служби України, ОСОБА_1 протягом 2017-2021 рр. неодноразово перетинав державний кордон України, що свідчить про наявність у нього грошових коштів. На 15.01.2021 по виконавчому провадженню № 54022025 жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду, боржником самостійно не вчинено. Тож останній свідомо ухиляється від виконання рішення суду.
Оскаржуваною ухвалою у задоволенні подання відмовлено. Постановляючи її, суд І інстанції виходив із того, що державним виконавцем не надано доказів на підтвердження ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду, та що він має намір вибути за межі України з метою його невиконання.
У апеляційній скарзі державний виконавець просить скасувати вказану ухвалу та постановити ухвалу, якою задовольнити його подання. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:
- ОСОБА_1 впродовж 2017-2021 рр. неодноразово перетинав державний кордон України, що свідчить про наявність у нього грошових коштів. У той же час він не вчинив жодної дії, спрямованої на виконання рішення суду;
- на момент звернення до суду з поданням відсутні докази наявності об`єктивних причин, що унеможливлюють виконання боржником рішення суду.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
У судовому засіданні державний виконавець підтримав апеляційну скаргу.
Боржник ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , яка зазначила, що вона є співмешканкою ОСОБА_1 , електронною поштою надіслали до суду звернення, у якому повідомили, що ОСОБА_1 натепер перебуває за кордоном, що він не ухиляється від сплати боргу та що він надіслав на виконання рішення суду 17000 грн 00 коп.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню.
Судом у справі встановлено таке.
06.01.2017 Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 755/18201/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 131540 грн 13 коп. (його копія на арк. 5-6).
На виконанні у Ніжинському міськрайонному відділі Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться зведене виконавче провадження № 62556753, до складу якого входить два виконавчих провадження: № 54021795 - з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду міста Києва № 755/18201/16-ц від 06.01.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 275 грн 60 коп., та № 54022025 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду міста Києва № 755/18201/16 від 06.01.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 131540 грн 13 коп. Ці обставини жодним з учасників справи не заперечуються.
23.05.2017 ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження (її копія на арк. 7).
Державним виконавцем вжито низку виконавчих дій, як то:
- 26.05.2017 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (її копія на арк. 8-9), копію якої направлено боржнику за адресою: АДРЕСА_1 (копія супровідного листа відповідного змісту від 26.05.2017 № 54022025/24 і доказ його відправлення на арк. 10-11);
- 26.05.2017 винесено постанову про арешт майна боржника з внесенням відповідних відомостей до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (копія вказаних постанови і витягів з реєстру на арк. 12-13, 14-15, 16, 17);
- 02.11.2017 здійснено запити у банківські установи про надання інформації щодо рахунків боржника ОСОБА_1 (їх копії на арк. 18-19);
- 02.11.2017 винесено постанову про арешт коштів боржника (її копія на арк. 20-21);
- 12.02.2019 здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено, що за цією адресою розташована адміністративна будівля, у зв`язку з чим розшукати боржника та його майно не вдалося, про що складено відповідний акт (його копія на арк. 22-23); 
- 13.07.2020 винесено постанову про доручення на проведення виконавчих дій Ніжинському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) здійснити опис та арешт 1/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 (її копія на арк. 24-25);
- 22.07.2020 державним виконавцем Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника (її копія на арк. 28-29);
- 09.12.2020 винесено постанову про передачу виконавчого провадження, про яке йдеться, до Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (її копія на арк. 35-36);
- 14.12.2020 державним виконавцем Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) винесено постанову про прийняття виконавчого провадження (її копія на арк. 37).
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_1 має на праві спільної часткової власності 1/5 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 (її копія на арк. 16-17).
Згідно з відповіддю на запит державного виконавця № 91512585 від 01.12.2020, боржник на обліку в органах Державної фіскальної служби України не перебуває (її копія на арк. 31). З копії відповіді на запит № 91512581 від 01.12.2020 вбачається, що інформація щодо джерел доходів у цій службі відсутня (арк. 32).
Ніжинська міська рада не надала державному виконавцеві дозвіл на реалізацію 1/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджено копіями листів відповідного змісту (арк. 33, 34).
Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 23.12.2020, останній поінформований про заборгованість на користь ОСОБА_2 , що сплатити кошти він не має можливості і що майно в рахунок стягнення боргу в нього відсутнє (копія цієї заяви на арк. 38).
Згідно з довідкою Ніжинського міськвиконкому № 151-02/4711 від 23.12.2020, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (арк. 40). Ця інформація підтверджується також відомостями Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області, із якої вбачається, що боржник за цією адресою зареєстрований з 26.04.2017.
Із відповідей Державної прикордонної служби України АСВП № 54022025 вбачається, що боржник з 06.10.2017 по 20.11.2020 неодноразово перетинав державний кордон (арк. 42-47).
Відповідно до копії квитанції № 55 від 19.03.2021, ОСОБА_3 сплатила за ОСОБА_1 17000 грн 00 коп. на рахунок Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).
Аналізуючи надані докази і правові норми, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить таких висновків.
Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, державний виконавець підставою його задоволення вказував, що незважаючи на обізнаність боржника як про існуючу заборгованість, так і про наявність виконавчого провадження, останній ухиляється від виконання судового рішення та виїжджає за кордон.
Згідно зі ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.
У відповідності до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду та в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішення іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов`язань.
Відповідно до п. 19 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.
Отже, вищенаведеними положеннями законодавства передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання.
Разом з тим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження». Тобто ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).
Відповідно до ч. І ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.
На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.
Із матеріалів справи вбачається, що постанова про відкриття виконавчого провадження надсилалася за адресою, за якою боржник знятий з реєстрації.
Обізнаність боржника про виконавче провадження вбачається із заяви від 23.12.2020.
За вказаних обставин та враховуючи те, що необізнаність про наявність виконавчого провадження сама по собі виключає можливість ухилення боржником від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, суд вважає хибними доводи державного виконавця, що боржник вчиняє дії та/або бездіяльність, які свідчать про ухилення від виконання рішення чи роблять неможливим або ускладнюють його виконання. Апеляційний суд вирішує справу на наданих місцевому суду доказах і на наданих апеляційному суду доказах, так як всі вони мають виключне значення для справи й витребувані для недопущення неповноти з`ясування обставин, що мають значення для її вирішення.
Так як під час розгляду справи судом від боржника на рахунок виконавчої служби надійшли кошти на часткове виконання рішення суду, застосування такого заходу, як тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виключається.
Отож доводи апеляційної скарги відхиляються як юридично неспроможні.
Оскаржувана ухвала є законною, а тому підстав для її скасування немає.
Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, то підстав для перерозподілу судових витрат немає.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) залишити без задоволення, а ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 січня 2021 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повну постанову складено 05.04.2021.

Головуючий:                                    Судді: