ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 р.	Справа № 642/4267/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Ральченка І.М. ,
за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 09.09.2019, головуючий суддя І інстанції: Ольховський Є.Б., вул. Полтавський шлях, 20, м. Харків, Харківська, 61052, повний текст складено 11.09.19 року по справі № 642/4267/19
          за позовом               ОСОБА_1  
          до              Слобожанської митниці Держмитслужби                      
          про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Ленінського районного суду м.Харкова з адміністративним позовом до Харківської митниці ДФС, в якому просила суд:
- визнати незаконною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №2066/80700/18 від 04.12.2018 року про визнання ОСОБА_1 винною у порушенні митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про протиправність оскаржуваної постанови, з урахуванням того, що на підставі положень п. 9-3 Прикінцевих та перехідних положень Митного кодексу України, позивачем при митному оформлені транспортного засобу добровільно сплачено до державного бюджету кошти у сумі, що дорівнюють розміру п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян (8500,00 грн.), що є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності.
Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 09.09.2019 в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2021 клопотання Слобожанської митниці Держмитслужби про заміну сторони у справі задоволено. Замінено відповідача по справі № 642/4267/19 - Харківську митницю ДФС на правонаступника -  Слобожанську митницю Держмитслужби. 
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як свідчать матеріали справи, 04.12.2018 заступником начальника - начальником Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Харківської митниці ДФС Волокітіним Євгеном Петровичем винесено постанову в справі про порушення митних правил № 2066/80700/18, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн.
Зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що 08.08.2018 року громадянка України ОСОБА_1 ввезла на митну територію України через митний пост «Плетенівка» Харківської митниці ДФС автомобіль марки "OPEL ASTRA" реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Литва), в режимі транзиту з оформленням митної декларації.  
У зв`язку з відсутністю інформації щодо вивезення вказаного транспортного засобу за межі митної території, звернення особи з приводу аварії чи дії обставин непереборної сили, складення протоколу про порушення митних правил щодо вищевказаного автомобіля листом Харківської митниці ДФС від 11.09.2018 гр. України ОСОБА_1 було запрошено з`явитись до митниці для надання пояснень стосовно порушення терміну транзитного перевезення. На виклик до митниці громадянка не з`явилась.   
25.09.2018 відносно громадянки України ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України. 
На дату розгляду справи - 04.12.2018 - факт вивезення автомобіля марки "OPEL ASTRA" реєстраційний номер НОМЕР_1 , за даними ЦБД ЄАІС ДФСУ не зафіксовано. 
Не погодившись з прийнятою постановою по справі про порушення митних правил, позивач звернулась до суду з вказаним позовом. 
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості. 
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне. 
Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до п. 57 ст. 4 Митного кодексу України, товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.
Згідно з п. 60 ст. 4 Митного кодексу України, транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тони), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.
Статтею 95 Митного кодексу України встановлено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту; зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).
Відповідно до ч. 2 ст. 95 Митного кодексу України, до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).
Таким чином, у вищезазначених нормах Митного кодексу України законодавцем чітко передбачені строки на в`їзд і виїзд транзитних транспортних засобів, а також відповідальність особи за їх порушення.
Відповідно до ст. 524 Митного кодексу України, справа про порушення митних правил розглядається за місцезнаходженням органу доходів і зборів, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі.
Статтями 486, 488, 497, 498 Митного кодексу України закріплено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.
Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.
Особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у п. 3 ст. 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.
Статтею 526 Митного кодексу України передбачено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.
Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.
Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.
Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що митним законодавством регламентовано чіткий та послідовний порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.
При цьому, наведені правові норми, закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі на участь у розгляді її справи, також містять й певні застереження, націлені на попередження зловживання особою такими правами та на забезпечення належної реалізації митними органами наданих їм повноважень.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів зазначає наступне. 
25.11.2018 набув чинності Закон України від 08.11.2018 № 2612-VIII  «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», яким внесені зміни до Митного кодексу України.
Так, пунктом 13 Закону № 2612-VIII внесено зміни до розділу XXI Прикінцевих та перехідних положень Митного кодексу України, який доповнено п. п. 9-2 та 9-3 наступного змісту: «Тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та ввезені на митну територію України в період з 1 січня 2015 року до дня набрання чинності цим Законом і перебувають у митних режимах тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється з виконанням митних формальностей відповідно до тимчасового порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
До набрання чинності тимчасовим порядком, визначеним абзацом першим цього пункту, митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД, здійснюється в порядку, передбаченому законодавством.
Як установлено п. 9-3, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. ст. 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту».
Колегія суддів звертає увагу на те, що Законом України від 08.11.2018 року № 2612-VIIІ «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» визначено, що митне оформлення транспортного засобу особистого користування, за якими не дотримані строки та умови митних режимів транзиту або тимчасового ввезення, здійснюється за умови сплати митних платежів і добровільної сплати до Державного бюджету коштів у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (8500,00 грн.).
Тобто, якщо умов митних режимів тимчасового ввезення та транзиту особою не дотримано, але було сплачено добровільний внесок (8500,00 грн.) при митному оформленні транспортних засобів особистого користування, особа звільняється від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. ст. 470, 481 та 485 Митного кодексу України за порушення митних правил стосовно транспортного засобу.
Позивачем на підтвердження добровільної сплати до Державного бюджету коштів у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (8500,00 грн.) надано копію меморіального ордеру від 30.01.2019 на підтвердження сплати митних платежів та добровільного внеску (а.с. 12).
Відповідно до наявного в матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки "OPEL ASTRA" реєстраційний номер НОМЕР_2 зареєстровано 23.03.2019 (а.с. 19).
Вказані обставини виключають умисел в діях ОСОБА_1 спрямованих на вчинення порушення митних правил.
Отже, враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що вказані норми підлягають застосуванню до спірних правовідносин та виключають наявність події адміністративного правопорушення, оскільки як встановлено з матеріалів справи, починаючи з 30.01.2019, позивачем вчинялися дії, спрямовані на розмитнення ввезеного нею автомобіля, відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», що набрав чинності 25.11.2018.
Згідно до ст. 1 КУпАП, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 КУпАП, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи те, що під час ухвалення рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 09.09.2019 судом неправильно застосовано норми матеріального права, що врегульовують правовідносини, що склалися між сторонами по справі, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.
Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст. 139 АС України.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 09.09.2019 по справі № 642/4267/19  скасувати.
Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби про скасування постанови задовольнити. 
Скасувати постанову в справі про порушення митних правил №2066/80700/18 від 04.12.2018 року, винесену заступником начальника - начальником Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Харківської митниці ДФС Волокітіним Євгеном Петровичем, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн., провадження по справі про порушення митних правил - закрити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 576 (п`ятсот сімдесят шість) грн. 30 коп. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		С.С. Рєзнікова	
Судді	   	А.О. Бегунц    І.М. Ральченко   	
Повний текст постанови складено  22.04.2021 року