ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/21208/18                                                                                 Головуючий у 1 інстанції: Кузьменко А.І.
                                                                                Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  27 травня 2021 року                                                                                            м. Київ
               Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача                                    Вівдиченко Т.Р.
Суддів                                                      Кобаля М.І.
                                                                 Коротких А.Ю.
За участю секретаря                               Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у місті Києві до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо" про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - Головне управління ДФС у місті Києві звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо" (далі - КП «Плесо»), в якому просив стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо" податковий борг у сумі 6    672   760,16 грн. шляхом стягнення коштів за рахунок готівки.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2021 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва "Плесо" податковий борг в сумі 6    672 760 (шість мільйонів шістсот сімдесят дві тисячі сімсот шістдесят) грн 16 коп. шляхом стягнення коштів за рахунок готівки.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо" звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким зменшити суму стягнення податкового боргу до розміру фактично існуючої заборгованості, що існувала на момент винесення рішення по справі № 640/21208/18, а саме, до 3 296 840,72 грн., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
27 травня 2021 року електронною поштою до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Головного управління Державної податкової служби у місті Києві надійшла додаткова інформація з інтегрованою карткою платника податків за 2021 рік.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, заборгованість Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо" виникла на підставі податкових декларацій від 25 квітня 2018 року №9076674842 та від 11 липня 2018 року №9300455526.
Крім того, за Комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо" обліковується заборгованість, яка виникла на підставі податкових повідомлень-рішень від 23 грудня 2016 року №0007551402 та від 23 грудня 2016 року №0007551402.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від    18 січня 2018 року у справі №826/4630/17, яке набрало законної сили 18 квітня 2018 року, відмовлено у задоволенні позову Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва "Плесо" до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Позивач, вважаючи, що узгоджена сума грошового зобов`язання відповідачем вчасно не погашена, звернувся до суду з вищевказаним позовом про стягнення податкового боргу.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Положеннями пп. 16.1.4 п. 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно  пп. 14.1.156 п. 14.1 статті 14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
За приписами пункту 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
У відповідності до пункту 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Положеннями п. 57.3 ст. 57 ПК України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
В силу п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно пункту 59.3 статті 59 ПК України, податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
За приписами пп. 14.1.175 14.1 ст. 4 ПК України, податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Порядок стягнення податкового боргу платників податків врегульовано  статтями 95-99 Податкового кодексу України.
Положеннями п. 95.1 ст. 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Відповідно до пункту 95.2 статті 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що докази, які б підтверджували сплату спірної суми податкового боргу на момент вирішення спору, у справі відсутні, що є підставою для його стягнення у судового порядку.
В силу пунктів 95.3-95.4 статті 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається з матеріалів справи, на момент звернення Головного управління ДФС у місті Києві до суду з позовом про стягнення податкового боргу станом на 09 листопада 2018 року за КП "Плесо" обліковується податковий борг на суму 6   672   760,16 грн., що підтверджується Інформацією про податковий борг Головного управління ДФС у місті Києві 14 листопада 2018 року №34880/9/26-15-17-02-38 (а.с. 13).
Заборгованість відповідача виникла на підставі податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2017 рік, уточненої податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2017 рік та податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у місті Києві від 23 грудня 2016 року №0007551402.
Матеріали справи свідчать, що разом з відзивом на позовну заяву відповідачем було надано суду першої інстанції Довідку Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо" від 23 вересня 2020 року №077/221-3549, відповідно до якої, станом на 22 вересня 2020 року за Підприємством рахується заборгованість зі сплати пені у сумі 1   244   681,14 грн., а також, платіжні доручення (а.с. 139-148).
Однак, вказані обставини не було враховано судом першої інстанції при прийнятті рішення суду від 26 січня 2021 року, яким стягнуто з Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва "Плесо" податковий борг в сумі 6    672   760,16 грн.
В апеляційній скарзі Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо" визнає, що на дату прийняття оскаржуваного рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2021 року, за відповідачем обліковується загальна поточна заборгованість зі сплати податків у розмірі 3   296   840,72 грн.
Вищевказаний розмір заборгованості на дату прийняття оскаржуваного рішення суду, також, підтверджується наданою Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві суду апеляційної інстанції Інтегрованою карткою платника податків КП «Плесо» за 2021 рік та підтверджено представником Головного управління Державної податкової служби у місті Києві - Крижевською Яною Вікторівною в судовому засіданні.
Водночас, доводи апелянта про протиправність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у місті Києві від 23 грудня 2016 року №0007551402, оскільки, відповідно до висновку Акту перевірки, дане податкове зобов`язання виникло, у зв`язку із віднесенням кредиторської заборгованості за Договором про спільну діяльність від 30 березня 2006 року, укладеним з ТОВ «Дніпро-Плаза», як безнадійної, колегія суддів вважає необгрунтованими, з огляду на наступне.
Так, правомірність винесення Головним управлінням ДФС у місті Києві податкового повідомлення-рішення від 23 грудня 2016 року №0007551402 було предметом судового розгляду у справі №826/4630/17.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від    18 січня 2018 року у справі №826/4630/17 за позовом комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Колегія суддів зазначає, що вимогою даного позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку: встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року у справі №826/18379/14.
Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ практику Суду як джерело права.
Надаючи оцінку доводам апелянтів, судова колегія приймає до уваги Висновок № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому зазначено, що при викладенні підстав для прийняття рішення суд повинен надати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Суд апеляційної інстанції, також, враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Крім того, у рішеннях ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції невірно встановив розмір податкового боргу Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо", а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення наступного змісту: «Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва "Плесо" податковий борг в сумі 3 296 840 (три мільйони двісті дев`яносто шість тисяч вісімсот сорок) грн. 72 коп. шляхом стягнення коштів за рахунок готівки». В решті рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2021 року залишити без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції частково не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права частково призвели до неправильного вирішення справи, а тому, оскаржуване рішення підлягає зміні.
Відповідно до частини першої статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо" задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2021 року змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення наступного змісту:
«Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва "Плесо" (04119, місто Київ, вулиця Сім`ї Хохлових, будинок 15, корпус А, офіс 3; фактична адреса: 02002, місто Київ, вулиця Микільсько-Слобідська, будинок 7, код ЄДРПОУ 23505151) податковий борг в сумі  3 296 840 (три мільйони двісті дев`яносто шість тисяч вісімсот сорок) грн. 72 коп. шляхом стягнення коштів за рахунок готівки».
В решті рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                        Вівдиченко Т.Р.
          
Судді                                                                                             Кобаль М.І.
                                                                                                  
                                                                                                      Коротких А.Ю.

                                                                      Повний текст постанови виготовлено 01.06.2021 р.