ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" березня 2021 р.           Справа№ 911/1851/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тищенко А.І.
суддів:            Скрипки  І.М. 
          Іоннікової І.А. 
 
секретар судового засідання: Бендюг І.В.
за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 16.03.2021, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги 
Рославичівської сільської ради Васильківського району Київської області та Керівника Києво - Святошинської місцевої прокуратури Київської області
на ухвалу
Господарського суду  Київської області 
від 08.10.2020 (повний текст складено 15.10.2020)
у справі № 911/1851/19 (суддя Третьякова О.О.) 
за позовом Першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області
до 1. Комунального підприємства "Реєстрація бізнесу" Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області 
2. Фермерського господарства "Мрія" 
третя особа, яка  не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Рославичівська сільська рада Васильківського району Київської області
третя особа, яка  не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні  відповідача: ОСОБА_1 
про скасування рішення про державну реєстрацію права простійного користування земельними ділянками,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2019 року Перший заступник керівника Києво-Святошинської прокуратури Київської області звернувся до Господарського суду Київської області з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області до Комунального підприємства "Реєстрація бізнесу" Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області та Фермерського господарства "Мрія", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Рославичівської сільської ради Васильківського району Київської області, і третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , про скасування рішень про державну реєстрацію права постійного користування земельними ділянками, а саме: рішення про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою площею 8,75 га з кадастровим номером 3221487300:02:012:0168 за Фермерським господарством "Мрія", індексний номер 43650143 від 24.10.2018 та рішення про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою площею 21,609 га з кадастровим номером 3221487300:02:008:0007 за Фермерським господарством "Мрія", індексний номер 43651147 від 24.10.2018.
Позовні вимоги мотивовані необхідністю захисту інтересів держави у сфері використання та охорони земель, ефективного і раціонального використання земельних ресурсів, бездіяльністю органу державної влади через нездійснення ним покладених на нього повноважень. Обґрунтовуючи позов, прокурор вказує на те, що державна реєстрація права постійного користування земельними ділянками проведена всупереч вимог закону, адже вони виділялися ОСОБА_2 , проте були зареєстровані за відповідачем-2 без розроблення проектної документації із землеустрою та її затвердження, за відсутності відповідного розпорядчого рішення органу виконавчої влади про надання земель у постійне користування. Оскільки, виникнення прав на земельні ділянки пов`язується з моментом і фактом реєстраційних дій (державної реєстрації), що реалізується за наслідками винесення реєстраційними органами відповідних рішень, прокурор заявляє позовну вимогу про скасування рішень Комунального підприємства "Реєстрація бізнесу" Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області. Обґрунтовуючи у чому полягає необхідність захисту інтересів держави і підстави для звернення до суду у справі №911/1851/19 прокурор зазначає, що орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, не вжив жодних заходів щодо оскарження у судовому порядку спірних рішень, що свідчить про його бездіяльність та нездійснення покладених на нього повноважень.  

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та його мотиви 

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.10.2020 у справі №911/1851/19 позовну заяву першого заступника керівника Києво-Святошинської прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області до Комунального підприємства "Реєстрація бізнесу" Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області та Фермерського господарства "Мрія", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Рославичівської сільської ради Васильківського району Київської області і третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування рішення Комунального підприємства "Реєстрація бізнесу" Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою площею 8,75 га з кадастровим номером 3221487300:02:012:0168 за Фермерським господарством "Мрія", рішення Комунального підприємства "Реєстрація бізнесу" Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою площею 21,609 га з кадастровим номером 3221487300:02:008:0007 за Фермерським господарством "Мрія" залишено без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України.
Ухвала суду мотивована тим, що прокурором формально виконано вимоги частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", однак фактично не надана можливість визначеному ним компетентному органу в розумні строки після того, як цьому органу  стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави,  відреагувати на такі виявлені порушення, зокрема, шляхом подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Таким чином, Господарським судом Київської області встановлено відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави у даній справі, оскільки бездіяльність компетентного органу не є доведеною, позаяк прокурор не надав доказів, які б свідчили про невиконання або неналежне виконання позивачем, який є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту інтересів держави у спірних правовідносинах.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів 

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, Рославичівська сільська рада Васильківського району Київської області 19.10.2020 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та повернути справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.
З прийнятою ухвалою також не погодився керівник Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, який звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою та просить оскаржувану ухвалу скасувати, справу повернути до Господарського суду  Київської області для подальшого розгляду по суті. 
Апеляційні скарги обґрунтовано тим, що в матеріалах справи наявний лист Рославичівської сільської ради від 16.05.2019 №193, який було адресовано Головному управлінню Держгеокадастру у Київській області про вжиття невідкладних заходів з метою зупинення можливого незаконного заволодіння ФГ «Мрія» землями державної власності, а саме земельними ділянками, законність державної реєстрації яких є предметом даного позову. Таким чином, Головному управлінню Держгеокадастру у Київській області стало відомо про наявність можливих порушень вимог чинного законодавства при державній реєстрації права постійного користування на земельні ділянки державної власності за відповідачем-2, тобто з 16.05.2019. Проте позивачем не було вчинено жодного заходу реагування.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

Як вбачається з матеріалів справи, учасниками справи не було надано відзивів на апеляційні скарги, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Явка представників у судове засідання 

В судові засідання 15.03.2021 та 16.03.2021 представники позивача, відповідачів та третіх осіб не з`являлись, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень позивачу, третій особі-1, а також підписом уповноваженого представника відповідача-2 на розписці про відкладення розгляду справи (а.с. 123, том IV)
Також в матеріалах справи містяться конверти з копіями ухвал суду апеляційної інстанції від 07.12.2020, 21.01.2021 26.01.2021 22.02.2021, адресовані на ім`я Комунального підприємства "Реєстрація бізнесу" Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області та ОСОБА_1 . Ухвали суду надсилались відповідач-1 за адресою: 42140, Сумська область, Недригайлівський район, с. Коровинці, вул. Київська, 41, причиною повернення зазначено "інші причини"; ухвали суду надсилались третій особі-2 за адресою: 08681, Київська область, Васильківський район, с. Рославичі, причиною повернення зазначено "інші причини".
У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, і повернуто підприємством зв`язку із посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17).
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що відповідач-1 та третя особа-2 були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання та обізнані про розгляд справи у Північному апеляційному господарському суді, а не отримання поштової кореспонденції учасником справи не залежить від волевиявлення суду.
У свою чергу, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Ухвали Північного апеляційного господарського суду у справі №911/1851/19 оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Також слід врахувати, що Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 у справі №2103/490/2012 вказав про те, що сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
За приписами частини першої ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
З огляду на викладене, а також враховуючи те, що явка представників учасників справи в судові засідання не була визнана обов`язковою, судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності представників сторін та третіх осіб.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи, Перший заступник керівника Києво-Святошинської прокуратури Київської області звернувся до Господарського суду Київської області з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області до Комунального підприємства "Реєстрація бізнесу" Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області та Фермерського господарства "Мрія", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Рославичівської сільської ради Васильківського району Київської області, і третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , про скасування рішень про державну реєстрацію права постійного користування земельними ділянками, а саме: рішення про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою площею 8,75 га з кадастровим номером 3221487300:02:012:0168 за Фермерським господарством "Мрія", індексний номер 43650143 від 24.10.2018 та рішення про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою площею 21,609 га з кадастровим номером 3221487300:02:008:0007 за Фермерським господарством "Мрія", індексний номер 43651147 від 24.10.2018.
Позовні вимоги мотивовані необхідністю захисту інтересів держави у сфері використання та охорони земель, ефективного і раціонального використання земельних ресурсів, бездіяльністю органу державної влади через нездійснення ним покладених на нього повноважень.
Обґрунтовуючи у чому полягає необхідність захисту інтересів держави і підстави для звернення до суду у справі №911/1851/19 прокурор зазначає, що орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, не вжив жодних заходів щодо оскарження у судовому порядку спірних рішень, що свідчить про його бездіяльність та нездійснення покладених на нього повноважень.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.10.2020 у справі №911/1851/19 позовну заяву першого заступника керівника Києво-Святошинської прокуратури Київської області залишено без розгляду.
Ухвала суду мотивована тим, що прокурором формально виконано вимоги частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", однак фактично не надана можливість визначеному ним компетентному органу в розумні строки після того, як цьому органу  стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави,  відреагувати на такі виявлені порушення, зокрема, шляхом подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Таким чином, Господарським судом Київської області встановлено відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави у даній справі, оскільки бездіяльність компетентного органу не є доведеною, позаяк прокурор не надав доказів, які б свідчили про невиконання або неналежне виконання позивачем, який є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту інтересів держави у спірних правовідносинах.
Викладені обставини, за висновками суду першої інстанції є підставами для залишення позову прокурора без розгляду з огляду на пункт 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Предметом апеляційного перегляду у даній справі є питання щодо наявності підстав для залишення позову у справі №911/1851/19 без розгляду.
Статтею 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. 
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Так, відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Положення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".
Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України "Про прокуратуру", якою визначено, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої). 
Згідно з частиною 3, 5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.
У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 дійшла висновку, що прокурор може представляти інтереси держави у суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу (частини третя, четверта статті 53 Господарського процесуального кодексу України, частина третя статті 23 Закону України "Про прокуратуру").
Отже, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України позивачем може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Представництво прокуратурою України інтересів держави в суді є одним із видів представництва в суді. За правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи)  для неї права та обов`язки. 
Слід зазначити, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може захищати інтереси держави. 
За змістом частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
З урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту 3 статті 131-1 Конституції України щодо представництва прокурором інтересів держави у судах не може тлумачитись розширено. Отже, прокурор може представляти інтереси держави у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави у суді не відповідає принципу змагальності, який є одним з засад правосуддя.
Аналіз частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:
- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;
- у разі відсутності такого органу.
При цьому, прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.
У той же час, постановою Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі 912/2385/18 визначено, що звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності.
При зверненні з даним позовом в інтересах держави прокурор зазначив, що органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (позивачем) - Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області, заходів щодо оскарження в судовому порядку спірних рішень про державну реєстрації на час звернення з позовом до суду не вжито.
При цьому, до матеріалів справи залучено лист Рославичівської сільської ради від 16.05.2019 №193, який було адресовано Головному управлінню Держгеокадастру у Київській області про вжиття невідкладних заходів з метою зупинення можливого незаконного заволодіння ФГ «Мрія» землями державної власності, а саме земельними ділянками, законність державної реєстрації яких є предметом даного позову.
Таким чином, суд погоджується з доводами прокурора про те, що Головному управлінню Держгеокадастру у Київській стало відомо про наявність можливих порушень вимог чинного законодавства при державній реєстрації права постійного користування на земельні ділянки державної власності за відповідачем-2, тобто з 16.05.2019. 
Однак, останнім, незважаючи на обізнаність про допущені порушення, не вжито жодних заходів для захисту інтересів держави на підставі виявлених порушень.
Крім того, слід зазначити, що в матеріалах справи міститься ухвала Господарського суду Київської області від 31.07.2019 у цій же справі № 911/1851/19, у якій зазначено про наявність аналогічного позову (з аналогічним позивачем, відповідачем та вимогами) у справі № 911/1302/19, який повернуто без розгляду, проте перебуває на стадії апеляційного оскарження.
У своїх поясненнях прокурор підтвердив, що позов аналогічного змісту, з аналогічними вимогами, в особі того ж органу (Головного правління Держгеокадастру у Київській області), відповідачами та сторонами було ним подано раніше, проте наразі той позов повернуто без розгляду.
Згідно даних Єдиного державний реєстру судових рішень Господарським судом Київської області дійсно 31.05.2019 у справі № №911/1302/19 винесено ухвалу про залишення без руху позовної заяви Керівника Києво-Святошинської прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області : 1. Комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області 2. Фермерського господарства «Мрія» про скасування рішень про державну реєстрацію права постійного користування майном.
Указане додатково свідчить, що Головне управління Держгеокадастру у Київській області було завчасно (з 31.05.2019, тобто майже за 2 місяці до пред`явлення прокурором позову у справі № 911/1851/19) обізнано про намір органів прокуратури пред`явити позов аналогічного змісту в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, проте упродовж майже 2 місяців (тобто упродовж розумного строку) жодних дій, направлених на захист інтересів держави не вжило (позов самостійно не пред`явлено, перевірку дотримання вимог чинного законодавства не проведено, припису не направлено, пояснення не відібрано, тощо), що свідчить про повну бездіяльність відповідного органу (Головного управління Держгеокадастру у Київській області) та є обґрунтованою підставою для прокурора при пред`явлені позову в порядку статті 23 Закону України «Про прокуратуру».
Враховуючи викладене та встановлені судом апеляційної інстанції обставини, прокурор, який уповноважений законом звертатись до суду за захистом інтересів держави, правомірно самостійно вжив заходи представницького характеру та звернувся до суду із відповідним позовом.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Таким чином, апеляційний господарський суд не погоджується із висновками місцевого суду щодо залишення без розгляду позову першого заступника керівника Києво-Святошинської прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області до Комунального підприємства "Реєстрація бізнесу" Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області та Фермерського господарства "Мрія", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Рославичівської сільської ради Васильківського району Київської області і третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування рішення Комунального підприємства "Реєстрація бізнесу" Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою площею 8,75 га з кадастровим номером 3221487300:02:012:0168 за Фермерським господарством "Мрія", рішення Комунального підприємства "Реєстрація бізнесу" Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою площею 21,609 га з кадастровим номером 3221487300:02:008:0007 за Фермерським господарством "Мрія".
Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
У відповідності до 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Таким чином, апеляційна скарга заступника прокурора Київської області підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Київської області від 08.10.2020 - скасуванню, справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 280, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Рославичівської сільської ради Васильківського району Київської області та Керівника Києво - Святошинської місцевої прокуратури Київської області на ухвалу Господарського суду Київської області від 08.10.2020 у справі №911/1851/19 задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Київської області від 08.10.2020 у справі №911/1851/19 скасувати.
Матеріали справи №911/1851/19 повернути до Господарського суду Київської області для подальшого розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено: 27.04.2021.

Головуючий суддя                                                            А.І. Тищенко 

Судді                                                                                І.М. Скрипка

                                                                                І.А. Іоннікова