П О С Т А Н О В А
                                       І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
19 травня 2021року                                                                                  м. Київ
         
Справа № 2610/28813/2012
Провадження: № 22-ц/824/7641/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О., 
суддів Іванової І.В., Пікуль А.А.
секретар Гулієв М.Д.о,
 
 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 березня 2021 року,  постановлену під головуванням судді Осаулова А.А., 
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» про заміну сторони у виконавчому провадженні
у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
 
                                                   в с т а н о в и в :
 
У листопаді 2020 року ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» звернулось до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні, посилаючись на те що, заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2013 року у справі № 2610/28813/2012 задоволено позовні вимоги ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 44.29/24/06-Z від 11.10.2006 року в загальному розмірі 953 576,81 доларів США, що становить 7 621 939,44 грн. На виконання вищезазначеного рішення постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у м. Києві від 19.07.2016 року було відкрито виконавче провадження № 51680362. 23.02.2015 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 року, в т.ч. за кредитним договором № 44.29/24/06-Z від 11.10.2006 року. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2013 року по справі № 2610/28813/2012 з ПАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк». 15.04.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК ІНВЕСТ-КРЕДО» було укладено договір про відступлення права вимоги № 2227/К. Згідно п. 58 Додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги було здійснено відступлення права вимоги зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 44.29/24/06-Z від 10.11.2006 року. Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, а тому виникає необхідність у процесуальному правонаступництві та заміні стягувача у виконавчому провадженні, відкритого у зв`язку з виконанням рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2013 року по справі № 2610/28813/2012, а саме: з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ « ФК ІНВЕСТ-КРЕДО».
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 22 березня 2021 року заяву ТОВ « ФК ІНВЕСТ-КРЕДО» задоволено.
Замінено стягувача у виконавчому провадженні, відкритому з виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2013 року по справі № 2610/28813/2012, а саме: з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ                «ФК ІНВЕСТ-КРЕДО»
  Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушенням норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ТОВ «ФК ІНВЕСТ-КРЕДО» у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що судом першої інстанції не було дотримано вимог щодо належного повідомлення скаржника про розгляд справи, у зв`язку з чим було порушено норми процесуального права, а також не враховано те, що скаржника не повідомляли про заміну кредитора в зобов`язанні, що призвело до ухвалення необґрунтованого та протиправного судового рішення. 
Ухвалами Київського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Кобець Р.Ю. в інтересах ТОВ « ФК ІНВЕСТ-КРЕДО» зазначає, що заявнику відомо, що справи №2610/28813/2012 не містять доказів повідомлення скаржника про розгляд справи. Водночас, таке неповідомлення було зумовлене об`єктивними чинниками, не залежними від заявника. У матеріалах справи наявні роздруківки повідомлень з офіційного сайту Шевченківського районного суду м. Києва за наступними посиланнями:https://sh.ki.court.gov.ua/sud2610/pres-centr/news/954293/; https://sh.ki.court.gov.ua/sud2610/pres-centr/news/1028819/. Вказані повідомлення містять наступне: «Через відсутність належного державного фінансування, Шевченківський районний суд м. Києва доводить до відома учасників судових справ про припинення відправки поштової кореспонденції у судових справах, а саме: запитів, необхідних для забезпечення розгляду справ (в тому числі для вирішення питання про відкриття провадження у справі), судових повісток, копій судових і процесуальних рішень тощо». Тобто, відсутність повідомлення скаржника про розгляд її питання у суді першої інстанції зумовлене насамперед повним припиненням відправлення судової поштової кореспонденції через брак фінансування. Дана ситуація є безпрецедентною, а законодавство не передбачає дієвих механізмів дотримання прав учасників процесу у подібних кризових випадках. Разом з тим, заявник зі свого боку дотримався усіх необхідних вимог законодавства при подачі заяви, належним чином обґрунтував фактичний та правовий аспекти заяви. Заперечення скаржника щодо заміни кредитора як сторони у зобов`язанні з посиланнями на норми ЦК України не мають відношення до предмету оскаржуваної ухвали, оскільки факт заміни кредитора у зобов`язанні випливає безпосередньо із укладення договору про відступлення прав вимоги № 2227/К від 15.04.2020 року між первісним кредитором та заявником, у той час як оскаржувана ухвала про заміну стягувана у виконавчому провадженні лише вирішує питання процесуального правонаступництва у триваючому судовому процесі. Разом з тим, копію повідомлення про відступлення права вимоги було надіслано заявником поштовим відправленням на адресу скаржника - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 . Зазначена адреса вказана скаржником у власній апеляційній скарзі, отже, заявник належним чином повідомив скаржника про заміну сторони у зобов`язанні. Аналогічно, матеріали справи містять докази надсилання на дану адресу скаржника копії заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні з додатками.
В письмових поясненнях адвокат Бабич К.М. в інтересах ОСОБА_1 зазначила, що виконавче провадження № 51680362 завершено, а тому згідно правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14, заміна сторони виконавчого провадження неможлива.
В судовому засіданні адвокат Бабич К.М. в інтересах ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, та просила її задовольнити.
Адвокат Усачук О.І. в інтересах ТОВ «ФК «Інвест Кредо» заперечував проти апеляційної скарги, просив ухвалу  суду першої інстанції залишити без змін.
Представник ПАТ «Дельта-Банк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи бувповідомлений належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за йоговідсутності. 
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Вислухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у цивільній справі №2610/28813/2012 від 11.02.2013 року позовні вимоги ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №44.29/24/06-Zвід 11.10.2006 року в загальному розмірі 953 576,81 доларів США, що становить 7 621 939,44 грн, задоволено (а.с. 145-148 т.1).
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.07.2013 року рішення суду залишено без змін (а.с. 193-196 т.1).
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.02.2015 року замінено у виконавчому провадженні ВП №44230286, що перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, відкритому за виконавчим листом №2610/28813/2012, виданим Шевченківським районним судом м. Києва на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2013 року по цивільній справі №2610/28813/2012 провадження №2/761/403/2013 за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, сторону стягувача з ПАТ «Кредитпромбанк»  на  ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 13-14 т.2).
Згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №51680362, боржник ОСОБА_1 (а.с. 97).
15.04.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Інвест Кредо» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 2227/К. 
Так, відповідно до п. 1 Договору про відступлення прав вимоги, за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новийкредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або: поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту(овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згіднореєстру у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори».
Згідно з п. 2 Договору про відступлення прав вимоги, за цим Договором Новий кредитор і день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком ; повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 2 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3,0% річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за Основним договорами, право вимагати застосування наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна Боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із Боржниками, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство Боржників, виконавчих проваджень щодо Боржників, в тому числі, щодо майна Боржників, яке не було реалізовано на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього Договору, права вимоги за мировими угодами із Боржниками, договорами з арбітражними керуючими Боржників, охоронними організаціями, права участі в комітеті кредиторів Боржників тощо. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку № 2 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів.
Згідно п. 58 Додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги було здійснено відступлення права вимоги зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором № 44.29/24/06-Z від 10.11.2006 року (а.с. 98-105 т.2).
Встановивши, що відбулась заміна стягувача, суд першої інстанції дійшов висновку про заміну  стягувача у виконавчому провадженні, відкритому у зв`язку з виконанням рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2013 року у справі № 2610/28813/2012, а саме: з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвест Кредо».
Перевіряючи такі висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного. 
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто,процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.
Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.
У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження 61-39193св18), від 29 березня 2021 року у справі № 2-5356/10.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно виходив із того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом і звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України, а тому заява ТОВ «ФК «Інвест кредо» про заміну сторони виконавчого провадження є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Посилання скаржника на правову позицію, висловлену Великою Палатою Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14, як на підставу неможливості заміни сторони виконавчого провадження у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на таке.
Оскільки, у п. 6.16 вказаної постанови зазначено, що, «з огляду на викладене вище Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від висновку, викладеного Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 496/2685/13-ц про те, що заміна сторони правонаступником можлива і після закриття виконавчого провадження у зв`язку з його виконанням».
В той же час, обґрунтованими колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд порушеного заявником питання.
Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. (ч. 3 ст 442 ЦПК України).
Згідно вимог ч.2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання  чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх яка є не обов`язковою.
Судові  повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями, які мають бути вручені  завчасно ( ч.ч. 4,5 ст.128 ЦПК України).
Як убачається із матеріалів справи, одержавши заяву ТОВ «ФК «Інвест Кредо» про заміну сторони її правонаступником, суд першої інстанції ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року призначив її до розгляду на 22 березня 2021року.
Згідно повідомлення від 28 грудня 2020 року, через відсутність належного державного фінансування, Шевченківський районний суд м. Києва припинена відправка поштової кореспонденції  у судових справах.
Заявника та стягувача судом першої інстанції було повідомлено про розгляд справи шляхом направлення копії ухвали суду від 27 січня 2021 року на електронні адреси.
Боржник ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлялась судом першої інстанції шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Тобто, повідомлення про розгляд справи шляхом розміщення оголошення застосовується лише у випадку відсутності відомостей про зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача, третьоїособи, свідка.
У зв`язку з наведеним, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 була належним чином повідомленою про розгляд справи.
Слід звернути увагу на те, що повідомлення про відсутність фінансування датоване 28 грудня 2020 року, а доказів відсутності фінансування суду першої інстанції і у проміжок з січня по березень 2021 року в матеріалах справи відсутні.
Окрім того, матеріали свідчать, що  інтереси ОСОБА_1 в суді першої інстанції під час розгляду аналогічного питання представляв адвокат Оганесян А.Г., контакти якого (телефон, електронна адреса) містяться в матеріалах справи (т. 2 а.с. 52-57)
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не виконав вимог процесуального закону щодо належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, чим позбавив   ОСОБА_1 можливості дати пояснення по суті заяви та надати суду відповідні підтвердження або докази щодо порушеного перед судом  питання.
Відповідно до п.3 ч.3ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі, якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
За наведених підстав, ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 22 березня 2021 року підлягає скасуванню з постановленням нової про задоволення заяви ТОВ «ФК» про заміну сторони у виконавчому провадженні.
 
Керуючись ст.ст.  367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 березня 2021 року скасувати та постановити нову.
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» про заміну сторони у виконавчому провадженнізадовольнити.
Замінити стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2013 року у справі № 2610/28813/2012, а саме: з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо».
  Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.   
 
Повне судове рішення складено 21 травня 2021 року.

Головуючий                                                                                             Т.О. Невідома

Судді                                                                                                         І.В. Іванова

                                                                                                            А.А. Пікуль