ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/1215/15-ц  Номер провадження 22-ц/814/711/21	Головуючий у 1-й інстанції Куц  Т.О.  Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       головуючого судді: Бондаревської С.М.
       суддів: Абрамова П.С., Пилипчук Л.І.
       секретар: Зеленська О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 –адвоката Кириченко Галини Володимирівни
       на  ухвалу  Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 травня 2020 року 
       у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Інвестмент Ван» про заміну сторони виконавчого провадження
по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, –
В С Т А Н О В И В :
У квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Стар Інвестмент Ван» звернулося до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні правонаступником.
       В обґрунтування заяви зазначало, що між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Стар Інвестмент Ван» укладено договір відступлення прав вимог, згідно якого ТОВ «ФК «Стар Інвестмен Ван» набуло права вимоги за кредитним договором№49-01-07 від 29 травня 2007 року.
Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 травня 2020 року заяву ТОВ «Старт Інвестмент Ван» про заміну сторони виконавчого провадження – задоволено повністю.
Проведено заміну ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Інвестмент Ван» у виконавчому листі №534/1215/15-ц.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Кириченко Г.В. оскаржив її в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив оскаржувану ухвалу місцевого суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Стар Інвестмент Ван».
Вказував, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, вийшов за межі вимог ТОВ «Стар Інвестмент Ван», в порушення принципу диспозитивності цивіль-ного процесу самостійно обрав спосіб захисту прав заінтересованої особи та замість заміни стягувача у виконавчому провадженні провів заміну стягувача у виконавчому документі.
Таке порушення судом норм процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, а саме: до задоволення заяви ТОВ «Стар Інвестмент Ван» за умови відсутності підстав для такого задоволення, оскільки заміна сторони виконавчого провадження відповідно до положень ст. 442 ЦПК України можливе лише за умови наявності відкритого виконавчого провадження.
Окрім того, зазначав, що ТОВ «Стар Інвестмент Ван» не надано доказів наявності відкритого виконавчого провадження з примусового виконання заочного рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 01 грудня 2017 року.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 05 березня 2021 року ОСОБА_1 поновлено строк на апеляційне скарження ухвали Комсомольського міського суду Полтав-ської області від 14 травня 2020 року та відкрито апеляційне провадження у справі №534/1215/15-ц за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 –адвоката Кириченко Г.В.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 05 березня 2021 року справу №534/1215/15-ц призначено до апеляційного розгляду. 
24 березня 2021 року представником відповідача ОСОБА_1 –адвокатом Киричен-ко Г.В. на адресу апеляційного суду надіслано засобами поштового зв`язку письмове пояснення, в якому остання просила апеляційний суд вийти за межі доводів апеляційної скарги. В обґрунтування поданого клопотання посилалась на те, що для встановлення наявності підстав заміни стягувача у виконавчому документі у даній справі, суд першої інстанції мав встановити факт переходу до ТОВ «Стар Інвестмент Ван» матеріальних прав попередника (АТ «Банк «Фінанси та Кредит»). Встановлення такого факту неможливо без надання оцінки правової природи договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 27 лютого 2019 року.
Також вказувала, що у справі відсутні докази здійснення ТОВ «Стар Інвестмент Ван» оплати за договором відступлення від 27 лютого 2019 року. Відсутній в матеріалах справи і протокол, складений за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор. 
Вважає, що не доведення новим кредитором факту переходу до нього права вимоги первісного кредитора в обсязі та на умовах договору відступлення права вимоги є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні правонаступником.

Відзиви на апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 –адвоката Кириченко Г.В. до суду апеляційної інстанції – не надходили.
Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що заочним рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 01 грудня 2017 року повністю задоволено вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та в рахунок пога-шення заборгованості ФОП ОСОБА_2 за кредитним договором №49-01-07 від 29 травня 2007 року в розмірі 697 232 грн. 42 коп. звернуто стягнення на предмет застави, а саме на вісім вантажних самоскидів марки КРАЗ, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір в розмірі 3 654 грн. /т. 2 а. с. 11-13/.

27 лютого 2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ЕйПіЕс Україна» був укладений договір відступлення (купівлі-продажу) права вимоги, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає новому кредитору належні Банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за кредитними договорами з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, перелік яких зазначений у Додатку №1 до цього Договору; договорами застави та поруки з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, перелік яких зазначений у Додатку №1 до цього Договору.
Відповідно до вказаного в Договорі Додатку №1до Договору про відступлення прав вимоги від 27 лютого 2019 року, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було відступлено, а ТОВ «ЕйПіЕс Україна» прийнято право вимоги до боржника ФОП Бадагова, за договором №49-01-07 від 29 травня 2007 року.
Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «ЕйПіЕс Україна» перейменовано в ТОВ «Стар Інвестмент Ван».
Задовольняючи заяву про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив з того, що перехід права вимоги від АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ТОВ «ЕйПіЕс Україна» (змінило назву на ТОВ «СтарІ нвестмент Ван») підтверджується належними доказами та не спростовано боржником, – дійшовши висновку про наявність підстав для задоволення вимог ТОВ «Стар Інвестмент Ван» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні. 

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор.
       З наявних у справі доказів вбачається, що 24 січня 2019 року відбувся аукціон №UA-EA-2018-12-21-000021-b у електронній торговій системі ProZorro. Продажі, у якому виставлявся на продаж пул активів банків, що ліквідуються, що складається з активів 21 банку (прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами, векселів, а також дебіторської заборгованості), № лоту F170GL38061, замовником якого є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.
У складі зазначеного Лоту №F170GL38061, містилися активи ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», зокрема і право вимоги за укладеним з ФОП ОСОБА_2 кредитним договором №49-01-07 (зі змінами та доповненнями), на підставі заборгованості за яким банк і є стягуване у виконавчому провадженні, укладеними на його виконання договорами забезпечення.
Переможцем аукціону (покупцем Лоту №F170GL38061 стало ТОВ «ЕйПіЕс Україна».
19 лютого 2019 року ТОВ «ЕйПіЕс Україна» у повному обсязі сплачено на користь Первісного кредитора кошти за придбані права вимоги.

27 лютого 2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ЕйПіЕс Україна» укладено договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за яким за результатами зазначених відритих торгів Новим кредитором прийнято у власність права вимоги до боржника Первісного кредитора, які деталізовані у додатку №1 (п. 33 цього додатку передбачено перехід права вимоги за Кредитним договором №49-01-07 від 29 травня 2007 року (зі змінами та доповненнями)).
Окрім того, 27 лютого 2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ЕйПіЕс Україна» укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави, за результатами зазначених відкритих торгів ТОВ «ЕйПіЕс Україна» прийнято у власність права вимоги до іпотекодавців та заставодавців, зазначених у Додакту №1 до цього договору (п. 27 цього додатку передбачено перехід прав вимоги за договором застави №36ТЗ/0507 від 05 червня 2007 року, за змінами внесеними договором від 01 липня2010року до ОСОБА_2 ).
Вказані договори не оскаржені боржником та на час вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження є чинними.
Таким чином, заявником надано всі належні та допустимі докази щодо укладення договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги.
Доводи апеляційної скарги, з урахуванням поданих стороною боржника письмових пояснень, про необґрунтованість оскаржуваного судового рішення та твердження про те, що суд першої інстанції вийшов за межі вимог ТОВ «СтарІнвестмент Ван» не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і спростовуються наявними у справі доказами.
До того ж, колегія суддів звертає увагу на те, що в поданих письмових поясненнях представником ОСОБА_1 фактично змінені обґрунтування апеляційної скарги, проте вони подані поза межами строку на апеляційне оскарження, відтак не можуть бути предметом апеляційного розгляду відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦПК України.
Твердження апелянта, щодо необґрунтованості заміни сторони у виконавчому провадженні, а саме: неможливості проведення заміни сторони виконавчого провадження по стягувачу, з підстав, що на даний час не відкрито виконавче провадження, зводяться до невірного тлумачення норм закону.
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 442 ЦПК України, в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.
Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно пункту 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст. 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд – і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст. 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала судом першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, є такою, що відповідає вимогам закону та не підлягає скасуванню з мотивів, викладених в апеляційній скарзі. 
В свою чергу, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Кириченко Галини Володимирівни – залишити без задоволення.

Ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 травня 2020 року – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:                                                 Бондаревська С.М.

Судді:                         Абрамов П.С.

Пилипчук Л.І.