Апеляційне провадження № 22-ц/824/6962/2021
 
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2021 року                                                                                   м. Київ
Унікальний номер справи 2-1419/10
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шахової О.В., суддів: Вербової І.М., Головачова Я.В., за участю секретаря судового засідання Кузнєцової В.В.,
сторони справи:
позивач -                                Спілка дизайнерів України,
відповідач -                            ОСОБА_1 ,
треті особи:                            Республіканське експериментально-виробниче об`єднання Спілка дизайнерів України,
                                                Київське міське бюро технічної інвентаризації права власності на об`єкти нерухомого майна,
                                                Приватне підприємство «Віза і К»,
            розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,
            на ухвалу Подільського районного суду м. Києва, постановлену  24 лютого 2021 року в приміщенні суду під головуванням судді Захарчук С.С.,-
В С Т А Н О В И В :
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову.
Зазначав, що відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 09.11.09 задоволено частково заяву Спілки дизайнерів України про забезпечення позову у вказаній справі та накладено арешт на нежитлову будівлю, площею 1145,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонено йому вчиняти дії, в тому числі укладати будь-які правочини, що стосуються нежитлової будівлі, площею 1145,8 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до рішення апеляційного суду м. Києва від 12.04.11 нежитлову будівлю (літ. А), площею 1145,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 передано у користування та на баланс Спілки дизайнерів України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.07.1998 № 1058.
Посилаючись на те, що він є власником нежитлової будівлі (літ. А), площею 1189,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , будь-якого правочину щодо передачі вказаної будівлі між ним та Спілкою дизайнерів України не укладалося, 90 днів з дня набрання рішенням апеляційної інстанції законної сили завершилися, просив скасувати заходи забезпечення позову передбачені ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 09.11.09 та скасувати арешт, накладений на нежитлову будівлю, площею 1145,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати заборону вчиняти йому дії, в тому числі укладати будь-які правочини, що стосуються нежитлової будівлі, площею 1145,8 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 24 лютого 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено. 
Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу і, вказуючи на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити його заяву про скасування заходів забезпечення позову.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема, що при розгляді заяви про скасування заходів забезпечення позову судом не перевірено обставини передачі майна Спілці дизайнерів України, не витребувано у керівництва підприємства додаткові матеріали, що призвело до помилкового висновку про відмову у задоволенні його заяви.
До того ж, після ухвалення остаточного судового рішення про передачу у користування та на баланс Спілки дизайнерів України майна, що перебуває у його власності пройшло більше 90 днів, вважає, що заходи забезпечення позову, накладені за судовим рішенням в листопаді 2009 року підлягають скасуванню.
Відзиву на апеляційну скаргу в порядку статті 360 ЦПК України учасниками справи не подано.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представники ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати та постановити нову про задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.
Голова спілки дизайнерів України Борисов Ю.Б. та представник Спілки Клименко М.С. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Інші учасники справи в  судове засідання не з`явилися. Про розгляд справи повідомлені належно, проте про причини неявки суд не повідомили. 
Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає  розгляду справи.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено обставин, які б вказували на те, що відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нежиле приміщення, як не встановлено і те, що змінилися обставини, які зумовили його застосування. Окрім іншого, суд встановив, що рішення суду не виконано, а ОСОБА_1 не є власником нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 .
Апеляційний суд погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 09.11.09 заяву Спілки дизайнерів України про забезпечення позову у вказаній справі задоволено частково. Накладено арешт на будівлю, площею 1145,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , заборонено ОСОБА_1 , Республіканському експериментально-виробничому об`єднанню Спілка дизайнерів України, Київському міському бюро технічної інвентаризації прав власності на об`єкти нерухомого майна, приватному підприємству «ВІЗА і К» вчиняти дії, в тому числі укладати будь-які правочини, що стосуються нежитлової будівлі, площею 1145,8 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювати державну реєстрацію таких правочинів або реєстрацію прав на вказане майно за будь-якими іншими особами.
Відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 23 грудня 2010 року у задоволенні позову Спілки дизайнерів України до ОСОБА_1 , треті особи: Республіканське експериментально-виробниче об`єднання Спілка дизайнерів України, Київське міське бюро технічної інвентаризації прав власності на об`єкти нерухомого майна, приватне підприємство «ВІЗА і К», про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину - відмовлено.
Згідно з рішенням апеляційного суду м. Києва від 12.04.11 рішення Подільського районного суду м. Києва від 23.12.10 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 від 24.02.09, укладений між ОСОБА_1 і ПП «ВІЗА і К», стягнуто з ПП «ВІЗА і К» на користь ОСОБА_1 200 000 грн., нежитлову будівлю (лі. А), загальною площею 1145,8 кв.м. по АДРЕСА_1 передано в користування та на баланс Спілки дизайнерів України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.07.1988 року № 1058.
Обґрунтовуючи заяву про скасування заходів забезпечення позову, ОСОБА_1 вказував на те, що він є власником нежитлової будівлі (літ. А), площею 1189,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , будь-якого правочину щодо передачі вказаної будівлі між ним та Спілкою дизайнерів України не укладалося, 90 днів з дня набрання рішенням апеляційної інстанції законної сили завершилися.
Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.
Як установлено вище,  відповідно до рішення суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не є власником нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
При цьому ч. 2 ст 76 ЦПК України визначено, що наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи встановлюються на підставі доказів.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Накладаючи арешт на спірне нежиле приміщення, суд першої інстанції в ухвалі від 09.11.09 виходив з того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Враховуючи, що договір, на підставі якого у ОСОБА_1 виникло право власності на спірну нерухомість визнано недійсним у встановленому законом порядку, то посилання на те, що ОСОБА_1 залишається власником вказаного спірного приміщення, на яке накладено арешт, оскільки відомості щодо нього не виключені з Державного реєстру, є безпідставними. 
З урахуванням викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, про те, що заява про скасування заходів забезпечення позову не підлягає до задоволення, що і було належним чином встановлено судом першої інстанції. 
Доводи апеляційної скарги зводяться до суперечливого тлумачення норм процесуального права і незгоди з висновками суду першої інстанції при вирішенні питання саме про застосування забезпечення позову, відтак не обґрунтовують наявності порушення прав ОСОБА_1 оскаржуваною ухвалою. 
За таких обставин підстави для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали суду у вказаному випадку відсутні.
Згідно вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 24 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, в касаційному  порядку оскарженню не підлягає.    
 
Повний текст постанови складено 27 травня 2021 року.
 
Суддя-доповідач
Судді: