ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД

Справа № 758/1780/17
Провадження № 1-і/991/2/21
У Х В А Л А

 
31 березня 2021 року                                                                                місто Київ
Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів: головуючого  ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 про скасування ухвали про накладення на обвинуваченого грошового стягнення, 

в с т а н о в и в :

На розгляді Вищого антикорупційного суду перебували матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України.
Вироком суду від 17.03.2021 ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з позбавленням права займати посади у судах, правоохоронних органах, адвокатурі строком на 3 роки. Крім того, прийнято рішення про обрання ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та затримано його негайно. 
В ході судового розгляду згаданого кримінального провадження ухвалою суду від 01.12.2020 на обвинуваченого ОСОБА_2 накладено грошове стягнення у розмірі 4540 грн.
09.03.2021 на адресу суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про скасування ухвали від 01.12.2020 в частині накладення грошового стягнення. Проте, під час судового розгляду згадане клопотання розглянуто не було, тому виникла необхідність у його вирішенні після ухвалення вироку. Судовий розгляд згаданого клопотання призначено на 31.03.2021. 
Під час судового розгляду вищевказаного клопотання захисник ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про відвід колегії суддів з підстав її упередженості.
Свої вимоги мотивує тим, що ухвала суду від 01.12.2020 є незаконною, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 не з`являвся до суду через поважні причини. Окрім того, ОСОБА_6 звернув увагу на те, що клопотання про скасування грошового стягнення не було розглянуто у розумні строки. 
Захисник вважає, що упередженість колегії суддів у даному випадку полягає в тому, що судді умисно тривалий час не розглядали його клопотання з метою використання «преюдиційних обставин», а саме, неприбуття ОСОБА_7 в судові засідання, начебто, без поважних причин, як підставу для «легалізації» обрання йому під час ухвалення вироку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інших підстав, передбачених нормами КПК України, для його застосування, суд не мав.
Крім того, захисник ОСОБА_6 вважає, що у вироку від 17.03.2021, тобто ще до початку розгляду клопотання сторони захисту, суд фактично вже надав оцінку доводам вказаного клопотання та підставам поважності неприбуття ОСОБА_7 у судові засідання. 
Таким чином, на думку адвоката, враховуючи викладені колегією суддів у вироку висновки про неповажність причин неприбуття у судові засідання ОСОБА_7 , незважаючи на хворобу особи, перебування її на лікуванні в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_6 «не бачить сенсу» у проведенні судового засідання зазначеним складом суду.
Захисник вказує, що упередженість зазначеного складу суду полягає ще й в порушенні судом при винесенні вироку норм ст. 370 КПК України, зокрема суд без жодного об`єктивного доказу та підстав для цього поклав в основу вироку своє суб`єктивне твердження про те, що ОСОБА_7 обрав тактику затягування строків судового розгляду.
Більше того, адвокат звертає увагу на те, що на стадії судового провадження судом було допущено порушення норм, передбачених ст. 23 КПК України, зокрема всі письмові докази в судовому засіданні досліджувались та оголошувались прокурором, а судом вони фактично не досліджувались. 
Зазначені обставини, на переконання захисника, свідчать про упередженість колегії суддів, а тому він прохає його заяву про відвід задовольнити. 
Обвинувачений ОСОБА_7 , приймаючи участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, заяву свого захисника про відвід колегії суддів підтримав у повному обсязі. 
Прокурор ОСОБА_8 проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на її безпідставність. 
Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали судової справи, судом встановлено наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.
З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід (ст. 80 КПК України).
Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст. ст. 75, 76 КПК України.
Так, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи (ч. 1 ст. 75 КПК України). У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
У відповідності до вимог ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід має бути вмотивованим.
Абстрактне зазначення мотивів відводу, без наведення конкретних обставин, які викликають саме обґрунтовані сумніви в неупередженості суду є підставою для відмови у задоволенні відводу.
Зі змісту заяви ОСОБА_6 вбачається, що відвід колегії суддів захисник обґрунтовує виключно своєю незгодою із прийнятими судом процесуальними рішеннями, зокрема щодо накладення на обвинуваченого грошового стягнення та ухвалення відносно ОСОБА_7 обвинувального вироку. 
Проте, виходячи із положень, закріплених в ст. ст. 75, 76 КПК України, ст. ст. 14, 106 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. ст. 126, 129 Конституцій України, рішення суду, дії або бездіяльність суддів під час здійснення правосуддя, підготовки, розгляду справ у судових інстанціях, звернення рішення до виконання тощо можуть оскаржуватися виключно в апеляційному та касаційному порядку і не є підставою для відводу судді (колегії суддів). Ухвалення судом під час судового розгляду судових рішень, недотримання строків розгляду клопотань, не свідчить про упередженість чи необ`єктивність суду. Заперечення проти таких процесуальних рішень можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені частиною першою статті 392 КПК України.
З огляду на викладене, наведені адвокатом ОСОБА_6 обставини не можуть бути підставою для відводу судді або колегії суддів у цій справі.
Інших, передбачених ст. 75 та ст. 76 КПК України, обставин, які б унеможливлювали участь суддів  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3  у згаданому кримінальному провадженні, під час розгляду заяви про відвід, не встановлено.
З огляду на викладене, суд вважає, що заява захисника ОСОБА_6 про відвід колегії суддів є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75, 76, 81 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_6 про відвід колегії суддів Вищого антикорупційного суду у складі: головуючого ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у справі за клопотанням захисника ОСОБА_6 про скасування ухвали про накладення на обвинуваченого грошового стягнення - відмовити. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1                          ОСОБА_2                          ОСОБА_3