У Х В А Л А  
12 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 210/6333/20
провадження № 61-5400ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,
розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я,
В С Т А Н О В И В :
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», підприємство) про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, посилаючись на отримання ним виробничої травми та професійного захворювання, що спричинили втрату професійної працездатності.
Висновком медико-соціальної експертної комісії від 06 квітня 1993 року ОСОБА_1 первинно встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 25 % за трудовим каліцтвом 24 травня1983 року, з 29 березня 1993 року, з наступним переоглядом 01 квітня 1995 року.
Позивач зазначив про отримання ним професійного захворювання внаслідок роботи протягом тривалого часу в шкідливих умовах праці, в зв`язку з чим, йому висновком медико-соціальної експертної комісії від 12 квітня 1994 року встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 35 %, з яких, первинно: 10% з туговухості; повторно: - 25 % за трудовим каліцтвом 24 травня 1983 року, з наступним переоглядом 17 березня 1994 року.
Висновком медико-соціальної експертної комісії від 25 березня 1997 року, при повторному переогляді,  ОСОБА_1 встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 35 %, з 01 квітня 1997 року до 01 квітня 1998 року, визнано особою з інвалідністю третьої групи, з наступним переоглядом 01 березня 1998 року.
У наступних повторних переоглядах у 1998 - 1999 роках відсоток втрати професійної працездатності та група інвалідності не змінювались.
У наступних повторних переоглядах у 2000 - 2001 роках відсоток втрати професійної працездатності не змінювався, група інвалідності не встановлювалась.
Висновком медико-соціальної експертної комісії від 09 квітня 2003 року, при повторному переогляді, ОСОБА_1 встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 35 %, з 01 квітня 2003 року до 01 квітня 2005 року, визнано особою з інвалідністю третьої групи, з наступним переоглядом 01 березня 2005 року.
Висновком медико-соціальної експертної комісії від 05 квітня 2007 року, при повторному переогляді, ОСОБА_1 встановлено втрату професійної працездатності у загальному розмірі 45 %, з яких: 30 % за трудовим каліцтвом, 15% - з туговухості, визнано особою з інвалідністю третьої групи, з 01 квітня 2007 року на безстроковий термін.
Просив суд відшкодувати моральну шкоду у розмірі 212 535,00 грн, без утримання податку з доходу фізичних осіб.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнено з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 90 000,00 грн, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.
В іншій частині позову відмовлено.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Апеляційну скаргу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» залишено без задоволення.
Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2020 року змінено, збільшено розмір моральної шкоди, з 90 000,00 грн до 150 000,00 грн.
В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Суд апеляційної інстанції зазначив, що беручи до уваги характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, внаслідок отриманої виробничої травми та професійного захворювання, тривалості праці позивача в шкідливих умовах, що перевищували нормативи тільки на шахті, наслідком чого є втрата працездатності, розмір втрати професійної працездатності, визнання позивача особою з інвалідністю третьої групи, які встановлені безстроково, що свідчить про неможливість відновлення стану його здоров`я, рішення суду необхідно змінити в частині визначеного судом першої інстанції розміру моральної шкоди і збільшити її з 90 000,00 грн до 150 000,00 грн.
У квітні 2021 року ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 березня 2021 року. 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України розмір прожиткового мінімуму дляпрацездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01 січня 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 270,00 грн.
Предметом спору у зазначеній справі є відшкодування моральної шкоди у розмірі 212 535,00 грн. Ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн*100=227 000,00 грн).
Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до вимог закону і окремого визнання її такою не потребує.
Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені підпунктами а), в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, а саме: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для заявника, оскільки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не є правонаступником державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова» (далі - ДП «Рудоуправління імені Кірова»).
Наведені заявником обставини не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Доводи заявника полягають у його незгоді з оцінкою судами зібраних у справі доказів та встановлених обставин, що не стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. 
Верховний Суд є судом права і його повноваження визначені статтями 400, 409 ЦПК України.
Посилання заявника на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2017 року у справі            № 212/2526/16-ц, при розгляді якої судом апеляційної інстанції з наданих сторонами доказів не встановлено факту правонаступництва ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» стосовно Криворізького державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова», не заслуговує на увагу, оскільки в цій справі апеляційний суд встановив, що на момент передачі до складу Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь» майна ДП «Рудоуправління імені Кірова» закон передбачав перехід прав та обов`язків від однієї юридичної особи до іншої з моменту переходу майна, а тому ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», як правонаступник Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь», є також правонаступником шахти «Північна» Рудоуправління імені Кірова ВО «Кривбасруда».
Крім того, аналіз оскаржуваних судових рішень у справі та наведені заявником у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку, що ця справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для заявника.
Інших підстав, які б спростовували віднесення цієї справи до категорії малозначних, касаційна скарга не містить і суд касаційної інстанції їх не встановив.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржувані заявником рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2020 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 03 березня 2021 року постановлені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В :
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2020 року та від постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я відмовити.
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                              А. С. Олійник
С. О. Погрібний
В. В. Яремко