ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 594/51/21	Головуючий у 1-й інстанції Чир П.В. 	
Провадження № 33/817/149/21 	Доповідач - Галіян Л.Є.	
Категорія - ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 17 лютого 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
       Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 
визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 454 грн.
       Згідно даної постанови, 02 січня 2021 року о 12 год. 20 хв. ОСОБА_1 на автодорозі Т2002 на 111 км+250м. між с.Озеряни та с. Ланівці Борщівського району керувала автомобілем марки «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці скоєння ДТП із застосуванням приладу «Драгер 6810 ARAM0601» в присутності двох свідків. Результат - проба позитивна 1,99% (проміле). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в КНП Борщівську районну лікарню водій відмовилася, чим порушила вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
       Крім того, ОСОБА_1 02 січня 2021 року о 12 год. 20 хв. на автодорозі Т2002 на 111 км+250м. керуючи автомобілем марки «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_1 , не була уважною, не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожньої обстановки під час обгону автомобіля марки «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду, не дотрималась безпечного інтервалу та безпечної дистанції внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем марки «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого в автомобілі марки «Toyota Corolla» пошкоджено заднє ліве крило, потертість бампера з лівої сторони, вм`ятина бампера правої сторони.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст. 130 КУпАП. 
       Вважає, що у зв`язку з тим, що під час даної ДТП не було постраждалих чи загиблих, то вимога працівника поліції про обов`язковість проходження огляду на стан сп`яніння без оголошення конкретних ознак сп`яніння є безпідставною. Також в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано будь-яких ознак її сп`яніння, що стали підставою для проведення такого огляду. 
       Зокрема вказує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки проводився із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», який не був дозволений до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом на день проведення такого огляду та калібрування якого проведено із порушенням інструкції щодо його експлуатації, а в матеріалах справи відсутній сертифікат про його повірку. 
       Крім того відеозапис, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом на підтвердження вини особи, а свідки з місця події судом не допитувалися.
       Вказує, що судом першої інстанції не враховано, що на момент складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП діяла редакція вказаної статті, що не передбачала відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступного висновку.
       Так, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта про те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VII виключається адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому ОСОБА_3 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
       Під скасуванням акта про адміністративну відповідальність необхідно розуміти видання нормативного акту, яким повністю скасовується караність того діяння, за яке передбачалась адміністративна відповідальність, або встановлюється відповідальність більш м`яка, ніж адміністративна. 
       01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року, яким Кримінальний кодекс України доповнено статтею 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
       Стаття 130 КУпАП викладена в новій редакції «Керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції».
       Між тим, Законом України від 22.11.2018 року № 2617 VIII, який набрав чинності із 01 липня 2020 року відповідальність за діяння, які підпадали під ознаки статті 130 КпАП України, була посилена. Ці діяння були криміналізовані і підпали під ознаки кримінального проступку, передбаченого ст.286-1 КУпАП
       Наведене дає підстави стверджувати про відсутність скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність, оскільки така відповідальність була не скасована, а навпаки посилена (криміналізована).
       Відповідно до положень ч. 2 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
       Законом України від 17 червня 2020 р. № 720-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 р. були внесені зміни до закону №2617-VIII. Підпунктом 117 розділу 1 Закону № 720-IX у розділі 1 Закону України «Про внесення змін до деяких актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (Закон № 2617 - VIII) у пункті 1; підпункти 2-4,7 виключено.
       Саме підпункт 4 пункту 1 і запроваджував нову редакцію ст. 130 КУпАП, яка вступала в силу з 01 липня 2020 р. і не передбачала адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
       Крім того, у пункті 2 розділу 1 Закону № 2617-VIII виключено підпункти 127, 128, 131, 149, 171, 207. Саме підпунктом 171 доповнювався КК України статтею 286-1 Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Отже, з 03 липня 2020 р. з часу набрання чинності Закону України № 720-IX кримінальна відповідальність за ст. 286-1 КК України відсутня, оскільки відбувалась декриміналізація цього суспільно небезпечного діяння.
       Натомість існує адміністративна відповідальність з 03 липня 2020 р. за ст. 130 КУпАП в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII.
       Таким чином, на даний час, в тому числі і станом на 02.01.2021 року, тобто на момент складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адмінправопорушення, стаття 130 КУпАП діяла та діє в редакції, що була чинною і до 01 липня 2020 року.
       Разом з тим, що стосується суті оскаржуваної постанови, то суд приходить до таких висновків.
Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Ч.2 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015р. за N 1413/27858 (надалі Інструкція), за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом і детально викладені у постанові.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ОБ №052077 від 02.01.2021, року ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції, у присутності двох свідків, пройшла огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора Drager Alcotest 6810 ARАМ 0601, показник якого склав 1,99 проміле. Із результатами тестування ОСОБА_1 погодилася.
Крім цього, працівниками поліції у відповідності до вимог Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року №1452/735 складено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, який підписаний свідками та ОСОБА_1 ..
Отже, встановивши наявність ознак алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було вірно запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у встановленому законом порядку. Тому, доводи апелянта про безпідставність її обов`язкового огляду на місці ДТП у зв`язку із відсутністю травмованих, є необґрунтованими, оскільки такий було проведено у зв`язку із встановленням ознак алкогольного сп`яніння.
З пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які наявні в матеріалах справи, вбачається, що водій ОСОБА_1 в їх присутності пройшла огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора Drager Alcotest 6810, з результатами тестування ОСОБА_1 погодилася і відмовилася проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Присутність вказаних свідків на місці проходження огляду ОСОБА_1 на стан її сп`яніння зафіксовано на відео, долученому до матеріалів справи.
Також посилання апелянта на те, що огляд на місці зупинки транспортного засобу проведено газоаналізатором “Drager Alcotest 6810”, що не підлягав використанню, оскільки калібрування технічного засобу газоаналізатора «Drager Alcotest» повинно здійснюватися кожні 6 місяців, через що результати огляду проведеного за його допомогою є недопустимими, не відповідають вимогам законодавства.
Так, згідно Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України “Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями“ №1747 від 13.10.2016 року міжповірочний інтервал для газоаналізаторів встановлений строком на 1 рік, тому результати огляду за допомогою газоаналізатора “Drager Alcotest ” 6810 є належним доказом у справі.
Аналіз матеріалів справи свідчить про дотримання працівниками поліції порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння, який встановлено ст.266 КУпАП та Інструкцією.
Відповідно до п.2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконала.
Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За викладених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
       Також матеріалами справи повністю доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зокрема: даними які містяться у протоколі про адміністративні правопорушення серії ДПР18№ 467041 від 02.01.2021 року, схемою місця ДТП від 02.01.2021 року, фототаблицями із фіксацією механічних пошкоджень автомобілів, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 02.01.2021 року.
Зазначений вище протокол та схема місця ДТП були складені на місці ДТП у присутності ОСОБА_1 , яка їх підписала без жодних зауважень чи застережень.
Доводи апелянта, викладені у скарзі не впливають на правильність встановлених обставин у справі та не скасовують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення нею даного адмінправопорушення.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33-35 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, та вірно визначив стягнення в межах санкції ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП із застосуванням ст.36 КУпАП..
       За викладених вище обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляція такою, що не підлягає задоволенню.
       На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 294 КУпАП, - 
П О С Т А Н О В И Л А :
       Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 17 лютого 2021 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч. 1 ст.130 КУпАП — без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя