ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження №33/821/234/21 Справа № 703/807/21 	  	Головуючий по першій інстанції Прилуцький В.О.	
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП  	Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.	

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 квітня 2021 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,
       визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -
в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №249941 від 10.03.2021, ОСОБА_1 10 березня 2021 року о 23 год. 50 хв. по вул.Незалежності, 28, в м.Сміла керував автомобілем «ЗАЗ Таврія», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, поблідніння шкіри обличчя, занадто збуджений). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. 
Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн.
Не погодившись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 квітня 2021 року скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Вважає, що оскаржувана постанова не мотивована і не відповідає реальним обставинам справи та наявним доказам, постанова фактично містить завідомо неправдиві відомості. В обгрунтування апеляційних вимог, ОСОБА_1 зазначає, що він не відмовлявся від будь-якого огляду 10.03.21, як це зазначено в протоколі поліції, і ця процедура проводилась вже 11.03.2021 о 00:34, а тому протокол містить свідомо невірні відомості, які можна виправити тільки направленням матеріалу для належного оформлення. Поліція в протоколі вказує на відмову його саме від медичного огляду, при цьому проводити такий огляд не має права, так як це не передбачено інструкцією, затвердженою Наказом МВС України №1452/735 від 11.11.2015. Вказує, що необхідно розділяти два поняття, огляд на стан сп`яніння та медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння має право проводити поліцейський на місці зупинки транспортного засобу, а медичний огляд з цих же підстав повинен проводитися в медичному закладі відповідним фахівцем. Оскільки поліцейські при складанні протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ст.130 КУпАП, вказують що «водій відмовився від проходження медичного огляду», то це є підставою для винесення рішення на користь особи, яка притягається до відповідальності, і свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.
Зазначає, що його не відсторонили від управління, автомобілем, а просто відпустили, і це свідчить про те, що він нікуди не їхав. Апелянт вважає, що оскільки ніяк технічно, належним чином, не доводяться матеріалами справи подія і склад правопорушення, саме за диспозицією ст.130 КУпАП, то справа згідно вимог ст.247 КУпАП підлягає закриттю. Мотивуючи свої апеляційні вимоги апелянт послався на ряд процесуальних рішень прийнятих іншими апеляційними судами України. 
Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.
Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають. 
Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 249941 від 10.03.2021, складеного інспектором відділу поліції №2 ЧРУП Тищенком С.О., про те, що ОСОБА_1 , 10 березня 2021 року о 23 год. 50 хв. по вул.Незалежності, 28, у м.Сміла керував автомобілем «ЗАЗ Таврія», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, поблідніння шкіри обличчя, занадто збуджений). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП; 
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.03.2021, згідно якого, у  ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, занадто збуджений, поблідніння шкіри обличчя та який відмовився від проведення огляду в присутності двох свідків;
- пояснень від 10.03.2021, отриманих від свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності. 
В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що він не відмовлявся від будь-якого огляду, як це зазначено в протоколі. 
В свою чергу, з врахуванням наявних у матеріалах справи письмових доказів, які свідчать протилежне, зокрема пояснень самого ОСОБА_1 , викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на відповідний огляд, вважаю зазначені доводи апелянта неприйнятними. 
Неспроможними є доводи ОСОБА_1 , що поліція в протоколі вказує на відмову його саме від медичного огляду, при цьому проводити такий огляд не має права, так як це не передбачено інструкцією, затвердженою Наказом МВС України №1452/735 від 11.11.2015, оскільки всі наявні у матеріалах справи докази свідчать про направлення працівниками поліції ОСОБА_1 для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, про що ним також зазначено у своїх поясненнях, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та у направленні на огляд. 
Доводи апелянта про те, що його не відсторонили від управління, автомобілем, а просто відпустили, і це свідчить про те, що він нікуди не їхав не є самостійною підставою для скасування законного рішення місцевого суду. 
Під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1  судом апеляційної інстанції досліджено наявний у матеріалах справи відеозапис із нагрудного портативного відеореєстратора поліцейського, який підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, в зв`язку із чим не підлягають до задоволення доводи апелянта про те, що ніяк технічно, належним чином, не доводяться матеріалами справи подія і склад правопорушення, саме за диспозицією ст.130 КУпАП, то справа згідно вимог ст.247 КУпАП підлягає закриттю. 
Враховуючи вищевикладене, неспроможними є доводи ОСОБА_1 , що оскаржувана постанова не мотивована і не відповідає реальним обставинам справи та наявним доказам, постанова фактично містить завідомо неправдиві відомості. 
Що стосується накладеного судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, то воно відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33, 34 КУпАП, щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є розмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.
З огляду на наведене, постанова Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження на підставі ст.247 КУпАП, як того просить апелянт, - відсутні.
Керуючись ст.294 КУпАП, - 

п о с т а н о в и в:

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба