Ухвала
Іменем України 
22 квітня 2021 р.
м. Київ
справа № 611/293/17
провадження № 51- 4924 зно 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши заяву про перегляд вироку Барвінківського районного суду Харківської області від 22 червня 2017 року за нововиявленими обставинами засудженого ОСОБА_4 ,
установив:
ВирокомБарвінківського районного суду Харківської області від 22 червня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі на строк              8 років. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_4 у строк покарання строк його перебування під вартою за період із 02 лютого 2017 року по 20 червня     2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 15 лютого 2018 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок – без змін. 
Постановою Верховного Суду від 10 квітня 2019 року касаційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_4 задоволено частково. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року ОСОБА_4 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 02 лютого 2017 року по 15 лютого 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В іншій частині судові рішення залишені без зміни.
Засуджений ОСОБА_4 , не погоджуючись із судовими рішеннями, ухваленими щодо нього, звернувся до суду касаційної інстанції із заявою, в якій порушує питання про перегляд вироку Барвінківського районного суду Харківської області від 22 червня 2017 року за нововиявленими обставинами. 
Ухвалою Верховного Суду від 23 березня 2021 року заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами засудженого ОСОБА_4 залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 462 КПК України, і встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом 15 днів з дня отримання копії даної ухвали.
Також засудженому було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, залишеної без руху, в установлений строк, заява повертається особі, яка її подала.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 23 березня 2021 року засуджений ОСОБА_4 надіслав доповнення до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Проте вимог ст. 462 КПК України засудженим не дотримано, вказані в ухвалі недоліки в повній мірі не усунуто. 
Так, в ухвалі Верховного Суду від 23 березня 2021 року про залишення без руху заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначалось про те, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини. Зі змісту поданої ОСОБА_4 заяви неможливо встановити, коли саме заявник дізнався про обставини, що стали підставою для звернення до касаційного суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Також зазначалось, що заява засудженого не містить посилань на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин та відповідного їх обґрунтування, з огляду на положення ст. 459, ч. 2 ст. 462 КПК України. Ці недоліки засудженим ОСОБА_4 не усунуто.
Крім того, засудженому ОСОБА_4 було роз`яснено, що відповідно до вимог ч. 1   ст. 463 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.
Доповнення до заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, які ОСОБА_4 подав на виконання ухвали Верховного Суду від 23 березня 2021 року, повторно не містять вимог до касаційного суду, які б узгоджувалися з його повноваженнями за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами відповідно до положень ст. 467 КПК України.
В ухвалі Верховного Суду від 23 березня 2021 року зазначено, що ухвала Барвінківського районного суду Харківської області від 14 січня 2020 року про відмову у поновленні строку на подачу заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та ухвала Харківського апеляційного суду від                      04 березня 2021 року про залишення вказаної ухвали без змін можуть бути предметом касаційного оскарження, засуджений ОСОБА_4 має право звернутись до Касаційного кримінального суду Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначені ухвали з урахуванням положень статей 426, 427 КПК України. Проте вказані судові рішення в касаційному порядку засудженим не оскаржувалися.
Таким чином, засуджений ОСОБА_4 не виконав вимог, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 23 березня 2021 року про залишення без руху заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, та в повній мірі не усунув недоліки цієї заяви.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429, ч. 3 ст. 464 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повертається, якщо особа не усунула недоліки заяви, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин Суд вважає, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід повернути засудженому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429, ч. 3 ст. 464 вказаного Кодексу.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 3 ст. 429, ч. 3 ст. 464 КПК України, Суд
постановив:
Заяву про перегляд вироку Барвінківського районного суду Харківської області від       22 червня 2017 року за нововиявленими обставинами засудженого ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                                     ОСОБА_3