11.06.21
22-ц/812/1165/21
Справа №487/6072/20 Головуючий суду першої інстанції – Темнікова А. О.
Провадження №22-ц/812/1165/21 Доповідач суду апеляційної інстанції – Локтіонова О. В. 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11червня 2021 року м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого – Локтіонової О. В.,
суддів: Колосовського С. Ю., Ямкової О. О.,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана через його представника ОСОБА_2 , на рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 19 квітня 2021 року, ухвалене за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,
У С Т А Н О В И В:
20 жовтня 2020 року ОСОБА_3 подала до суду позов до ОСОБА_1 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини в сумі 8109,51 грн.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_3 зазначала, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2017 року з ОСОБА_1 на її користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 липня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття.
11 грудня 2017 року відкрито виконавче провадження з виконання вищезазначеного судового рішення.
Позивач зазначала, що за час примусового виконання рішення суду відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого утворювалася заборгованість зі сплати аліментів, а тому повинен сплатити їй пеню в указаній нею сумі за період з 01 січня 2020 року до 31 серпня 2020 року (включно).
Відповідач проти задоволення позову заперечував, вказуючи, що він є безпідставним.
Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 квітня 2021 року позов ОСОБА_3 задоволено. З ОСОБА_1 на користь позивача стягнуто пеню в сумі 8 109,51 грн за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 за період з 01 січня по 31 серпня 2020 року. Розподілено судові витрати.
Рішення суду мотивоване тим, що оскільки відповідач не довів належними доказами відсутність його вини у наявності заборгованості за аліментами, то повинен відшкодувати позивачу неустойку за прострочення їх сплати у зазначеній ній сумі, яка відповідає обставинам справи.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, відповідач зазначав, що він здійснював всі необхідні дії для своєчасної сплати аліментів, у тому числі інформуючи державного виконавця про зміну обставин його життя (зміна роботи, перебування на обліку у Центрі зайнятості). Однак, державний виконавець свої обов`язки виконував не належним чином, що призвело до неврахування ним зміни вказаних обставин. Крім того, він неправильно здійснював нарахування заборгованості за аліментами. Відповідач сплачував заборгованість по аліментах щомісячно і навіть тоді, коли мав скрутне матеріальне становище, що свідчить про відсутність у нього умислу на ухилення від сплати заборгованості по аліментах. 
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає  частковому задоволенню, виходячи з наступного. 
В силу статей 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно із нормами статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.
Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03.04.2019 у справі №333/6020/16, розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. 
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2017 року з ОСОБА_1 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 липня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття.
На підставі вказаного рішення Заводським районним судом м. Миколаєва 04 грудня 2017 року видано виконавчий лист.
11 грудня 2017 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби м.Миколаєва (далі – Заводський ВДВС) відкрито виконавче провадження №55342351.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року змінено розмір аліментів на утримання ОСОБА_6 з 1/5 частки до 1/6, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Відкликано попередній виконавчий лист.
Отже, нарахування аліментів у розмірі 1/6 частки розпочалося з 19 жовтня 2020 року.
27 січня 2021 року державний виконавець Заводського ВДВС у зв`язку з відкликанням виконавчого листа закрив виконавче провадження №55342351.
Довідки Миколаївського обласного центру зайнятості від 09.06.2020 та ФОП ОСОБА_7 свідчать, що ОСОБА_1 з 21.08.2019 по 16.05.2020 отримував допомогу по безробіттю (січень-квітень 2020 р. по 8408 грн, травень 2020 р. – 4339,61 грн), з липня 2020 року працевлаштований директором управління персоналом ФОП ОСОБА_7 з заробітною платою 5000 грн.
З аналізу розрахунків заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 від 10.12.2019 та 16.09.2020 випливає, що відповідач станом на листопад 2019 року мав заборгованість 528,61 грн., у грудні 2019 року він сплатив аліментів більше на суму 118,40 грн. Отже, заборгованість у грудні не припинилася, а зменшилася на вказану суму і становила 410,21 грн.
У січні – квітні 2020 року розмір аліментів становив 1681,6 грн, сплачено у січні 0 грн, заборгованість 1681,60 грн, у лютому – 800 грн, заборгованість 881,60 грн, у березні – 1000 грн, заборгованість 681,60 грн, у квітні – 1000 грн, заборгованість 681,60 грн, у травні 2020 року розмір аліментів становив 1109 грн, сплачено 1000 грн, заборгованість 109 грн, у червні 2020 року розмір аліментів становив 2127 грн, сплачено 0 грн, заборгованість 2127 грн, у липні і серпні розмір аліментів становив 1159 грн, у липні сплачено 0 грн, заборгованість 1159 грн, у серпні – 1000 грн, заборгованість 159 грн. Таким чином заборгованість ОСОБА_1 за аліментами за період з 01 січня до 31 серпня 2020 року становила 7480,40 грн.
Розрахунок пені виглядає таким чином січень 2020 р. – 16,82 грн х 213 днів = 3582,66 грн, лютий 2020 р. – 8,82 грн х 184 дні = 1622,88 грн, березень 2020 р. – 6,82 грн х 153 дні = 1043,46 грн, квітень 2020 р. – 6,82 грн х 123 дні = 838,86 грн, травень 2020 р. – 1,09 грн х 92 дні = 100,28 грн, червень 2020 р. – 21,27 грн х 62 дні = 1318,74 грн, липень 2020 р. – 11,59 грн х 31 день = 359,29 грн, серпень 2020 р. – 1,59 грн х 31 день = 49,29 грн. Отже, пеня становить 8915,46 грн.
Відповідно до статей 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторони. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. 
За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 пені за прострочення сплати аліментів відповідає обставинам справи та вимогам законодавства, оскільки досліджені судом докази не дають підстав вважати про відсутність вини відповідача у наявності заборгованості за аліментами.
Із представлених  ОСОБА_1  доказів наявні дві заяви до Заводського ВДВС та Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 19.01.2021 та 22.03.2021 про стягнення аліментів з його заробітної плати, що є за межами спірного періоду нарахування.
Інших доказів щодо відсутності вини у виникненні заборгованості за аліментами відповідачем представлено не було.
Його доводи про те, що заборгованість зі сплати аліментів виникла внаслідок бездіяльності державного виконавця, не узгоджуються з наявними у справі доказами, оскільки зі складених державним виконавцем розрахунків заборгованості вбачається, що ним враховувалися здійснені ОСОБА_1 виплати у період з січня по серпень 2020 року. Однак, суми, сплачені відповідачем, не відповідали визначеному розміру аліментів.
Посилання відповідача на те, що саме державний виконавець повинен був опікуватися стягненням аліментів з його доходів, бо він його попереджав про їх наявність, жодними доказами не підтверджено. Відповідач знав розмір аліментів, які були стягнуті з нього судом, і мав можливість сам їх сплатити, але, як свідчать представлені розрахунки, сплачував аліменти у меншій сумі.
За такого колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду. Однак, наявні підстави для його зміни в бік зменшення розміру пені, оскільки заборгованість за аліментами становить не 8109,51 грн, а 7480,40 грн.

Керуючись ст.374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана через його представника ОСОБА_2 , задовольнити частково.
Рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 19 квітня 2021 року в частині визначення розміру пені, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , змінити з 8109,51 грн на 7480,40 грн.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О. В. Локтіонова
Судді С. Ю. Колосовський
О. О. Ямкова

Повний текст постанови складено 11 червня 2021 року.