Справа № 355/243/21                                                                                          Головуючий в суді І інстанції - Коваленко К.В.
Провадження № 33/824/2237/2021                                                                      Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И 
14 травня 2021 року                                                                                                   м. Київ  
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.
 
секретар:                                                                                            Ганжа В.В.,
за участю:                                                                                                            
особи, яка притягається до відповідальності                                 ОСОБА_1 ,
захисника                                                                                           Лазорка Р.Й.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Лазорка Романа Йосифовича на постанову Баришівського районного суду Київської області від 23 березня 2021 року, якою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,-     
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В :
 
Відповідно до постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 09 лютого 2021 року близько 09 год. 30 хв. керуючи автомобілем «Фіат Добло» державний номер НОМЕР_1 не надав перевагу в русі при перестроюванні та скоїв зіткнення з автомобілем «ЗАЗ 110308» державний номер НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п. 10.1, п. 10.4 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні ушкодження.
Постановою Баришівського районного суду Київської області від 23 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративний штраф у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень, в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 копійок на користь держави.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Лазорко Р.Й. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Баришівського районного суду Київської області від 23 березня 2021 року та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу в сумі 5 000 грн., витрати на проведення автотехнічного дослідження в сумі 6 000 грн., та витрати на придбання палива для поїздки в. м. Бориспіль з м. Києва та смт Баришівка в сумі 997 грн. 42 коп.  
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що суд першої інстанції безпідставно визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, оскільки з матеріалів справи, обставин, що підтверджували при вчиненні дорожньо-транспортної пригоди вину ОСОБА_1 немає, а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.  
Апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції взагалі не досліджував та не з`ясовував обставини даної справи, не дослідив висновок експерта про проведення автотехнічного дослідження та не прийняв його у якості доказу по справі.
При проведенні зазначеного автотехнічного дослідження були додержані вимоги законодавства, та обставини, які б виключали участь експерта у справі та ставили під сумнів його компетентність не встановлено. Експертний висновок обґрунтований, не містить суперечностей та узгоджений з наявними в матеріалах справи даними. Достатність поданих експерту об`єктів дослідження не викликає сумнівів.
Також захисник зазначає, що надані пояснення ОСОБА_3 щодо обставин справи, спростовуються висновком експерта та свідченнями водія ОСОБА_1 .
На думку сторони захисту, судове рішення винесене з грубим порушенням норм процесуального права, що потягло за собою однобічне та не повне з`ясування судом усіх фактичних обставин справ їх не дослідження та не надання належної оцінки, тобто формальний підхід до встановлення обставин справи.
ОСОБА_1 має 30-ти річний стаж управління транспортними засобами та вперше притягується до адміністративної відповідальності, це свідчить про значний досвід бережного керування транспортними засобами та сумлінне ставлення до учасників транспортного руху.  
Заслухавши доповідь судді, 
пояснення ОСОБА_1 та його захисника Лазорка Р.Й., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити,
 перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З матеріалів справи щодо ОСОБА_1 слідує, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.
Так, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 520883, згідно з яким 09 лютого 2021 року близько 09 год. 30 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Фіат Добло» державний номер НОМЕР_1 не надав перевагу в русі при перестроюванні та скоїв зіткнення з автомобілем «ЗАЗ 110308» державний номер НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п. 10.1, п. 10.4 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні ушкодження (а.с.2); схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, на якій відображена проїзна частина автодороги Київ-Харків в напрямку Києва 66 км+ 954 м. з дорожньою розміткою та встановлено положення транспортних засобів зазначених на схемі до протоколу огляду (а.с. 3); поясненнями ОСОБА_1 , який підтвердив факт дорожньо-транспортної пригоди, проте зазначив, що він виїхав у напрямку м. Баришівка, на перехресті 65 км, під`їхавши до перехрестя зупинився і переконавшись, що автомобіль рухається у 200-300 метрів до перехрестя, вирішив виконати поворот у сторону м. Києва, переїхавши трасу, заїхав у пазуху розвороту і проїхавши 20 метрів у дзеркалі побачив, що автомобіль рухається на великій швидкості прямо в його автомобіль, ударивши в ліву сторону (а.с.11); письмовими поясненнями ОСОБА_4 , яка показала, що вона рухалась в сторону м. Київ по трасі Київ-Харків, біля 65 км, де розворот на м. Баришівка, близько 9 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Славута». Перед нею з розвороту виїхав автомобіль «Фіат». Карман для розвороту був засніжений  і там загрузли дві вантажівки, на самому розвороті перебував мікроавтобус. Були тяжкі погодні умови і лише одна колія для руху, на яку і виїхав винуватець дорожньо-транспортної пригоди (а.с.12); рапортом капрала поліції Троценка В., з якого вбачається, що 09.02.2021 року на а/д М-03 Київ-Харків 65 км в напрямку м. Києва під час патрулювання екіпажем «Лемур 0202» отримали виклик про дорожньо-транспортну пригоду без потерпілих за участю  транспортного засобу «Фіат Добло» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , 1950 р.н. та транспортного засобу «ЗАЗ 110308», яким керувала ОСОБА_3 , 1990 р.н. В подальшому під час спілкування, в процесі огляду місця події, ретельно оцінивши докази водій ОСОБА_1 визнав те, що він винен в даній пригоді та пообіцяв відшкодувати всі завдані ним матеріальні збитки. Учасники дорожньо-транспортної пригоди дійшли спільної згоди та від оформлення дорожньо-транспортної пригоди відмовились. Подія зареєстрована на БК АІ00040 та БК 253 (а.с.8).
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі за змістом - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пункт 2.3 «б» ПДР України передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі
Відповідно до п. 10.1 цих правил, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.
Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот (пункт 10.4 ПДР).
За порушення зазначених вимог ПДР України передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. 
Відповідальність за ст.124 КУпАП настає в тому разі, коли внаслідок порушення правил дорожнього руху було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті.
Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.
Апеляційний суд зазначає, що хоча ОСОБА_1 стверджує, що він переконався, що при здійснення розвороту поблизу не було будь-яких автомобілів, проте його вина в зазначеній дорожньо-транспортній пригоді встановлена в наслідок порушення саме п. п. 10.1. 10.4 ПДР України. Так, вимога даних пунктів передбачає повну відповідальність водія, який розпочинає рух, перестроювання або змінює напрямок, за безпеку дорожнього руху від початку і до закінчення маневру. При цьому не слід розраховувати на дії інших водіїв щодо попередження можливих наслідків у результаті виникнення небезпечних ситуацій.
На підставі викладеного слід вважати, що ОСОБА_1 не виконані вимоги п. 10.1, 10.4 ПДР України, що є наслідком дорожньо-транспортної пригоди. 
Доказів при апеляційному перегляді постанови суду, які б свідчили про відсутність події та складу адміністративного правопорушення не встановлено. Як вбачається з письмових пояснень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та доводів самої скарги, ОСОБА_1 фактично визнав, що саме під його керуванням автомобіль «Фіат Добло» здійснив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ», доводи ОСОБА_1 про наявність вини іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди в даному випадку не мають значення, так як встановлено вину у вчиненні порушення саме з боку ОСОБА_1 , що не звільняє від відповідальності.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 Баришівським районним судом Київської області повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251,252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.
Вид та розмір стягнення накладено судом у відповідності з вимогами ст.ст.23,33 КУпАП.
Крім того, апеляційний суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 та його захисника про призначення автотехнічної експертизи не підлягає задоволенню з тих підстав, що вирішення питання про те, хто з водіїв порушив ПДР України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди за обставин, викладених у протоколі та встановлених судом, лежить у юридичній площині і не потребує спеціальних знань у певній сфері.
Отже, переконливих доводів, які спростовували б висновки суду першої інстанції і були підставами для зміни чи скасування постанови Баришівського районного суду Київської області від 25 березня 2021 року, апелянтом не наведено і при розгляді справи в апеляційній інстанції не встановлено, тому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Лазорка Р.Й. слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Лазорка Романа Йосифовича - залишити без задоволення.
Постанову Баришівського районного суду Київської області від 23 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                       О.М. Рудніченко