У х в а л а  
 
01 квітня 2021 року 
м. Київ
 
справа № 369/16244/19
провадження № 61-4349 ск 21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,
 
розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий Комплекс «Нові Жуляни» на постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Жуляни» про стягнення пені,
 
В с т а н о в и в:
 
У грудні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в Києво-Святошинський районний суд Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий Комплекс «Нові Жуляни» (далі - ТОВ «ЖК «Нові Жуляни») про стягнення пені у зв`язку з недотриманням орієнтовного строку готовності об`єкта будівництва - у розмірі 423 859, 59 грн та судового збору 10 596,50 грн.
 
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області                 від 23 липня 2020 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до            ТОВ «Житловий комплекс «Нові Жуляни» про стягнення пені.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 04 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено: скасовано рішення Києво- Святошинського районного суду Київської області від 23 липня 2020 року та постановлено нове рішення, яким стягнуто з ТОВ «Житловий комплекс «Нові Жуляни» на користь ОСОБА_1 пеню за договором № 66\ВЗ-2 купівлі- продажу майнових прав на квартиру від 01 грудня 2017 року в розмірі                  282 315,24 грн за період з 20 грудня 2018 року по 19 грудня 2019 року; вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
17 березня 2021 року ТОВ «ЖК «Нові Жуляни» надіслало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2021 року.
 
У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2021 року та залишити в силі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 липня 2020 року.
 
Дослідивши касаційну скаргу ТОВ «ЖК «Нові Жуляни», Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на наступне.
 
Відповідно до частини третьої статті З ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:                       а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); справи про розірвання шлюбу; справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на                 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року становить 2 270,00 грн.
 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову в справах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.
 
Як убачається з матеріалів касаційного провадження, ціна позову в даній справі становить 423 859,00 грн, яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00*250=567 500,00 грн).
 
Отже, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України рішення судів першої та апеляційної інстанцій в даній справі не підлягають касаційному оскарженню.
 
Разом із цим, у касаційній скарзі ТОВ «ЖК «Нові Жуляни» зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для заявника.
 
Доводи касаційної скарги про те, що висновок суду в оскаржуваному судовому рішенні суперечить практиці Верховного Суду, яка викладена в постановах від 22 липня 2020 року в справі № 369/6303/19, від 08 травня 2019 року в справі № 554/6694/17, від 21 лютого 2018 року в справі                         № 752/7721/15, від 17 жовтня 2018 року в справі № 757/39364/15, є необґрунтованими, оскільки у наведених заявником рішеннях суду касаційної інстанції та оскаржуваному рішенні суду апеляційної інстанції встановлено різні фактичні обставини у справах.
 
Так, у справі № 369/6303/19 суди попередніх інстанцій встановили, що покупець просив стягнути пеню з продавця, однак сам не виконав зобов`язання щодо оплати майнових прав на квартиру у порядку, передбаченому договором, тоді як в цій справі покупець виконав умови договору в повному обсязі і сплатив на розрахунковий рахунок продавця повну ціну майнових прав на квартиру.
 
У справах № 554/6694/17 та № 752/7721/15 вбачається, що умови договорів купівлі - продажу майнових прав в частині відповідальності продавця є відмінними від умов договору в цій справі.
 
Зазначені заявником касаційної скарги інші аргументи суд вважає необґрунтованими, оскільки вони є виключно його суб`єктивними судженнями та зводяться до переоцінки доказів і незгоди з фактичними обставинами, встановленими судом першої та апеляційної інстанції, доводів про виняткове значення не надано.
 
Інших належних та обґрунтованих доводів, які б свідчили про можливість відкриття касаційного провадження в малозначній справі, передбачених пунктом 1 частини третьої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі не наведено, а тому суд приходить до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Зазначене відповідає Рекомендаціям №Р(95) Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на  
апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
З урахуванням указаного, оскільки ТОВ «ЖК «Нові Жуляни» подало касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
 
На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
У х в а л и в:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий Комплекс                     «Нові Жуляни» на постанову Київського апеляційного суду від 04 березня                    2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Жуляни» про стягнення пені.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          В. М. Ігнатенко

 
                                                                                                                      С. О. Карпенко

 
                                                                                                                      В. А. Стрільчук