ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" червня 2021 р.   м.Київ           Справа№ 927/1122/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Станіка С.Р.
суддів:            Шаптали  Є.Ю. 
          Тищенко О.В. 

за участю секретаря судового засідання Салій І.О. 
за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 03.06.2021 

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз"

на рішення Господарського суду Чернігівської області
від                03.03.2021 (повне рішення складено 15.03.2020)
у справі       № 927/1122/20 (суддя Фесюра М.В.)
за позовом  Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз"
до             Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Магнат"      про         стягнення 386 240,50 грн.

                                                  В  С  Т  А  Н  О  В  И  В:

Короткий зміст позовних вимог   
Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Магнат» (далі - відповідач) про стягнення 386 240,50 грн. збитків, заподіяних при виконанні сільськогосподарських робіт працівниками відповідача шляхом пошкодження підземного розподільчого газопроводу високого тиску 1-шої категорії діаметром 159 мм, про що було складено Протокол огляду місця, де сталася аварія (нещасний випадок) від 28.11.2019.
Позов мотивований тим, що порушення відповідачем порядку проведення сільськогосподарських робіт з орання  землі  в охоронній зоні у смузі 15 м. з обох боків від осі газопроводу призвело до пошкодження газопроводу, що заподіяло шкоду позивачу, яка полягала у відновленні належної роботи газорозподільної системи.
Також, позивач зазначав, що дії відповідача свідчать про наявність його вини, як елементу складу цивільного правопорушення, оскільки всупереч встановленому порядку Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Магнат"   28.11.2019 приступили до виконання сільськогосподарських робіт без обов`язкового погодження з Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз", що призвело до пошкодження газопроводу та виникненню збитків. 

Короткий зміст заперечень Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Магнат"       на позов 
Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Магнат"     в обгрунтування заперечень проти позову посилався на те, що  воно орендує земельні ділянки (паї), зокрема за договором оренди землі від 03.01.2013 між ТОВ АПК «Магнат» та ОСОБА_1 кадастровий номер 7423380400:08:001:0565 загальною площею 1,9571га, та щодо стану земельної ділянки керується відомостями про наявність обмежень у їх користуванні, згідно даних Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 28.11.2019 на вказаній земельній ділянці ТОВ АПК «Магнат» проводились польові роботи трактором марки New Holland 410, внаслідок чого плугом пошкоджено підземний розподільчий газопровід високого тиску села Синдаревське Ніжинського району Чернігівської області. Також,  в порушення вимог земельного законодавства, а саме вимог ч. 2 ст. 73 Земельного кодексу України та ч. 2 ст.11 Закону України «Про трубопровідний транспорт», ч. 5 ст. 111 Земельного кодексу України та Пунктом 4 глави 4 розділу ПІ Кодексу газорозподільних систем AT «Чернігівгаз» з 18.05.1992 (дата закінчення будівництва газопроводу) і по даний час не вжито належних заходів щодо встановлення обмежень у користуванні земельної ділянки кадастровий номер 7423380400:08:001:0565 загальною площею 1,9571га. (де стався розрив), внаслідок цього відомості про охоронні зони та обмеження у користуванні вказаною земельною ділянкою до Державного земельного кадастру не внесені, відомості про охоронні зони та обмеження у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер 7423380400:08:001:0565 також відсутні і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що на думку відповідача вказує на те, що AT «Чернігівгаз» не укладалось жодних договорів з власником земельної ділянки щодо визначення охоронної зони трубопроводу. Таким чином, відповідач наголошував, що він не знав і не міг знати, що по земельній ділянці кадастровий номер 7423380400:08:001:0565 загальною площею 1,9571га. проходить підземний розподільчий газопровід високого тиску, а тому вважає, що у направленні ТОВ АПК «Магнат» повідомлення про початок сільськогосподарських робіт на вищевказаній земельній ділянці Оператору ГРМ не було підстав. При цьому, глибина закладення газопроводу в районі пошкодження складає 0,47м., що не відповідає вимогам п. 7.18 ДБН В.2.5.- 20:2018, траса прокладення газопроводу не позначена табличками-покажчиками, а на полі та прилеглій території взагалі не має жодного розпізнавального знаку в якому напрямку та на яку глибину закладено підземну трубу газопроводу.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення 
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2021 у справі № 927/1122/20 позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Магнат» про стягнення 386 240,50 грн. в задоволенні позову відмовлено повністю.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що: 
- доказів встановлення сервітуту щодо земельної ділянки як право на розміщення об`єктів трубопровідного транспорту, АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», як найбільш зацікавленої особи у його встановленні, суду першої інстанції - не надано; 
- АПК «Магнат» поза розумним сумнівом належало направити повідомлення АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» про здійснення сільськогосподарських робіт на земельній ділянці № 7423380400:08:001:0565,      проте направлення такого повідомлення не передбачає надання на нього відповіді, при тому, що всупереч встановленим протоколом порушенням, Оператором ГРМ не було встановлено порушення глибини прокладання газопроводу, наявність покажчиків не забезпечувалась, а відтак у останнього не було об`єктивних підстав висловити заперечення або встановити заборону проведення таких сільськогосподарських робіт, а отже і відвернути аварію; 
- враховуючи, наявність вини у спричиненні шкоди як з боку ТОВ АПК «Магнат», так і з боку АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», приймаючи до уваги те, що ТОВ АПК «Магнат» відшкодовано      вартість втраченого природного газу під час витоку на суму 45 635,28 грн; вартість відновлювальних робіт по ремонту газопроводу (заміна ділянки підземного газопроводу) у сумі 33 406,14 грн, вартість робіт по повторному пуску газу бюджетні організації у сумі 5069,89 грн., вартість робіт по повторному пуску промислового об`єкту вартість робіт по пуску ШРП (ШРП-18) на суму 10 046,52 грн, вартість робіт по пуску ГРП (ГРП-4), суд дійшов висновку, що      ТОВ АПК «Магнат» відшкодовано АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» завдані ним збитки пропорційно до ступеню його вини, а тому решта збитків підлягає відшкодуванню іншою винною стороною - АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погодившись з вказаним рішенням, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" 31.03.2021 (згідно  відбитку поштового штемпеля на конверті у якому надійшла апеляційна скарга), тобто у строк, встановлений ч. 4, 7 ст. 116, ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України, звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2021 у справі №927/1122/20 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми  процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи. 
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:
- суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач всупереч ст. 99 Земельного кодексу України, не встановив земельний сервітут на право розміщення об`єктів трубопровідного транспорту з метою визначення охоронної зони, однак за змістом вказаної норми, вона не є імперативною та не покладає правового обов`язку встановлення земельного сервітуту, а вид сервітуту, як на право розміщення об`єктів трубопровідного транспорту та визначення охоронної зони може встановлюватись на стадії проектування, будівництва газопроводу; 
- судом першої інстанції зазначив, що позивач всупереч ст. 28 Закону України "Про державний земельний кадастр" не вніс відомості про обмеження у використанні земель до Державного земельного кадастру, проте законодавство не покладає на позивача такого обов`язку;
- суд першої інстанції вказав, що позивачем не дотримано вимог Державних будівельних норм України "Газопостачання" ДБН В.2.5.-20:2018 щодо встановлення  орієнтованих стовпчиків -покажчиків траси підземного газопроводу, і вказаний висновок суд першої інстанції зробив на підставі Протоколу огляду місця, де сталась аварія від 28.11.2019 в якому зазначено, що "з краю та на самому полі де проводились сільськогосподарські роботи та відбувалося пошкодження газопроводу стовпчики покажчики газопроводу відсутні на момент пошкодження", проте судом першої інстанції не з`ясовано, що означає "з краю та на самому полі" з огляду на те, що ДБН В.2.5.-20:2018 на який послався суд, передбачає встановлення покажчиків на відстані 500 м один від одного тільки по лінії напрямку газопроводу, а не де "з краю та на полі";
-  суд зробив висновок про порушення позивачем вимог Державних будівельних норм "Газопостачання" ДБН В.2.5.-20:2018 щодо встановлення покажчиків, ґрунтуючись на доказі (Протоколі огляду місця події від 28.11.2019) зміст якого не був досліджений належний чином, тобто фактично на підставі припущення;
- суд першої інстанції безпідставно не визнав доказом правомірної поведінки позивача, Журнал реєстрації технічного огляду (обходу) трас розподільчих газопроводів і вводів за результатами,яких порушень ( в тому числі щодо відсутності покажчиків) не було виявлено; 
- суд першої інстанції визнав, що позивачем не дотримано норм вимог Державних будівельних норм України "Газопостачання" ДБН В.2.5.-20:2018 щодо глибини прокладення газопроводів, які зазначені п. 7.18. Щодо норм глибини прокладення газопроводу про ораних та зрошуваних землях, слід звернути увагу, що вона має тільки рекомендований характер, а глибина прокладення газопроводу не є фактором його небезпеки;
- висновок суду першої інстанції щодо невідворотності аварії - є суперечливим та необґрунтованим, оскільки якби повідомлення відповідача було отримано позивачем, то останній зобов`язаний був ознайомити відповідача з інформацією про місцезнаходження газопроводу на місцевості та про дотримання Правил безпеки при проведенні робіт, що безумовно могли би запобігти пошкодженню газопроводу; 
- висновок суду першої інстанції  щодо невідворотності аварії ґрунтується тільки на припущені щодо можливої бездіяльності позивача в разі отримання повідомлення про проведення робіт, а тому є неправомірним;
- суд першої інстанції не дослідив та не надав належну правову оцінку обставинам, на які звертав увагу позивач щодо безпідставного користування земельною ділянкою кадастровий номер 7423380400:08:001:0565 на якій відбулося пошкодження газопроводу., адже як підтверджується матеріалами справи, Додаткова угода про поновлення договору оренди землі між зазначеними сторонами не була укладена, а ні в зазначений законом строк, а ні пізніше. Додана до справи Додаткова угода б/н від 01.11.2018 до Договору оренди землі б/н від 03.01.2013 не містить домовленості сторін про поновлення договору оренди землі та укладена з порушенням порядку та строків передбачених ст.33 Закону України «Про оренду землі», а тому  відповідач проводив сільськогосподарські роботи з оранки ґрунту у місці пошкодження газопроводу без належної правової підстави.  

Короткий зміст заперечень проти апеляційної скарги 
12.05.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Магнат")   надійшов відзив на апеляційну скаргу, який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду згідно з приписами ст. 263 Господарського процесуального кодексу України. 
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вказував на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування - відсутні. 
Зокрема, відповідач  посилався на те, що: 
- Товариство  з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Магнат" не заперечує того факту, що пошкоджений газопровід був побудований у 1992 році та зданий в експлуатацію з дотриманням діючого на той період часу законодавства. Однак, АТ "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" при здійсненні обслуговування газопроводу фактично користується без належних чином оформлених правових підстав земельними ділянками,що належить на праві приватної власності орендодавцями ТОВ АПК "Магнат"; 
- АТ "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз", порушуючи вимоги Земельного кодексу України, не ініціювало укладення з власниками земельних ділянок по яких проходить трубопровідний транспорт, що перебуває на балансі  договір земельного сервітуту, який в подальшому підлягає державній реєстрації і як наслідок відомості про охоронні зони земельних ділянок по яки проходить газопровід села Синдаревське, Ніжинського району, Чернігівської області, не було внесено до Державного земельного кадастру; 
- стосовно твердження АТ"Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" про те, що власники земельних ділянок, їх користувачі, яким є ТОВ АПК "Магнат", повинні у відповідності до вимог п.п. 3, 4 ст. 2 Закону України "Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вносити відомості про обтяження у користуванні земельною ділянкою по якій проходить газопровід шляхом встановлення охоронних зон до Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є абсурдним, оскільки дані особи не володіють інформацією про прокладений газопровід; 
- невжиття заходів спрямованих на внесення документації із землеустрою про охоронні зони об`єктів ГРМ з боку АТ "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" позбавило можливості відповідача при користуванні земельними ділянками встановити наявність чи відсутність охоронних зон та місця прокладення газопроводу, а як наслідок, відповідач не повідомив позивачу про початок земельних робіт, оскільки на земельних ділянках де розводились земельні роботи в документації із землеустрою відсутні будь-які обмеження у користуванні земельними ділянками в тому числі охоронні зони об`єктів ГРМ і при обробці землі відбулось пошкодження газопроводу; 
- АТ "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз", як оператор ГРМ, допустило порушення діючих норм, правил безпеки та технічної експлуатації трубопроводів та вимог чинного законодавства, при експлуатації газопроводу у селі Синдаревське, оскільки про прокладанні по ораних та зрошуваних землях рекомендується глибину прокладання приймати не менше ніж 1 метру до верху газопроводу, у той же час відповідно до Протоколу огляду місця події від 28.11.2019 глина закладення газопроводу в районі пошкодження скаладає 0, 47м., що не відповідає вимогам п. 7.18 ДБН  В.2.5.20:2018;
- також вказує, що трасу прокладення газопроводу не позначене табличками-покажчиками, а на полі та прилеглій території взагалі не має жодного розпізнавального знаку в якому напрямку та яку глибину закладено підземну трубу газопроводу, що є грубим порушенням п. 7.23 ДБН  В.2.5.20:2018;
Враховуючи вищевикладене, зазначив, що порушення вимог чинного законодавства допущені саме з боку АТ"Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з пошкодженням газопроводу села Синдаревське, Ніжинського району, Чернігівської області,а тому підстави для задоволення позовних вимог - відсутні. 

Короткий зміст заперечень на відзив апеляційної скарги 
19.05.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від АТ "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" надійшли заперечення на відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач вказував, що: 
- ст. 99 Земельного кодексу України не покладає на позивача правового обов`язку встановлення земельного сервітуту стосовно трубопроводу, і такий вид сервітуту, як право на розміщення об`єктів трубопроводного транспорту , та відповідно, визначення охоронної зони, може встановлюватись саме на стадії проектування будівництва газопроводу, що обумовлено п. 4 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем; 
- позивач є лише балансоутримувачем об`єкту ГРМ, не наділений правами та обов`язками стосовно виготовлення технічної документації із землеустрою, і не належить до осіб, на яких законом покладено обов`язки внесення відомостей до Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно  стосовно існуючих обмежень у користуванні земельною ділянкою; 
- матеріалами справи підтверджується наявність орієнтирних стовпчиків по трасі підземного розподільчого газопроводу високого тиску 1-ї категорії діаметром 159 мм с.Безуглівка; 
- стосовно глибини прокладення газопроводу по ораних та зрошувальних землях, то вона має лише рекомендаційний характер, а глибина закладення газопроводу не є критерієм стану газопроводу , який впливає на його експлуатаційні якості, а також його безпечність, отже, глибина прокладення газопроводу не є фактором його небезпеки; 
- саме в діях відповідача наявний склад цивільного правопорушення; 
- суд першої інстанції не надав належної оцінки тому факту, що відповідач проводив сільськогосподарські роботи з оранки ґрунту у місці пошкодження газопроводу без належної правової підстави, зокрема, щодо безпідставного користування земельною ділянкою, на якій відбулося пошкодження газопроводу. 

          Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2021 для розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді Тищенко О.В., Дикунська С.Я.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №927/1122/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2021,  розгляд справи призначено в судовому засіданні  03.06.2021. 
У зв`язку з перебуванням 03.06.2021 у відпустці судді Дикунської С.Я., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, здійснити       розгляд справи у визначеному складі - неможливо.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 03.06.2021, для розгляду справи № 927/1122/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2021 сформовано колегію суддів у складі: Станік С.Р. (головуючий суддя), судді: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2021 справу №927/1122/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2021 прийнято до провадженян колегією суддів у складі: Станік С.Р. (головуючий суддя), судді: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю., розгляд справи ухвалено здійснювати в раніше призначеному судовому засіданні. 

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання
Позивач  (скаржник) в судовому засіданні 03.06.2021 підтримав вимоги викладені у апеляційній скарзі, просив скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2021 у справі № 927/1122/20  та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
В судовому засіданні 03.06.2021 представник відповідача заперечував проти вимог, викладених у апеляційній скарзі, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на правомірність висновків суду першої інстанції про відмову у позові, з підстав, викладених у оскаржуваному рішенні. 
           
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
28.11.2019 до аварійно - диспетчерської служби Ніжинського відділення                                  AT "Чернігівгаз" надійшла заявка про пошкодження газопроводу село Синдаревське Ніжинського району, Чернігівської області. На місці пориву газопроводу комісією у складі старшого інженера AT "Чернігівгаз" Трохименка Романа Васильовича, старшого майстра              AT "Чернігівгаз" Самойла Сергія Володимировича, заступника директора                                      ТОВ АПК "Магнат" Борівського М.Ф. було встановлено, що на полі біля села Синдаревське Ніжинського району Чернігівської області при виконанні сільськогосподарських робіт працівником ТОВ АПК "Магнат" трактором марки New Holland (Нью Холанд) 410 (без державного номеру) було пошкоджено підземний розподільчий газопровід високого тиску 1-шої категорії діаметром 159 мм, про що було складено Протокол огляду місця, де сталася аварія (нещасний випадок) від 28.11.2019.
Аварійною бригадою перед пошкодженим участком газопроводу було припинено подачу газу шляхом перекриття задвижки (вимикаючого пристрою) у відповідності з підпунктом 8 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. № 1379/27824, внаслідок чого припинилася подача газу у селах Бакланове, Безуглівка, Бурківка, Крути, Кунашівка, Курилівка, Пашківка, Перебудова, Переяслівка, Поляна, Почечино, Синдаревське, Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області, всього 2075 житлових будинків, до бюджетних організацій (школа с. Талалаївка, школа - дитячий садочок с. Безуглівка, с. Крути; дитячий садочок с. Талалаївка; фельдшерсько-акушерські пункти с. Безуглівка, с. Талалаївка, с. Крути, с. Кунашівка; будинок культури с.Талалаївка, с. Безуглівка, с. Крути; ветеринарна амбулаторія с. Безуглівка; сільські ради с. Талалаївка, с. Крути), промисловий об`єкт сушарка ТОВ АПК "Магнат".
Згідно із інформацією зазначеною у витягу є Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7415635882019 від 29.11.2019 (т.9 а.с. 243) земельна ділянка з кадастровим номером № 7423380400:08:001:0565, місцерозташування земельної ділянки: Чернігівська область, Ніжиинський район, Безуглівська сільська рада, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2012 № 1051 не зареєстровані.  Відповідно у додатку до такого витягу кадастровий план земельної ділянки № 7423380400:08:001:0565 не містить позначень щодо наявності газопроводу та встановленої навколо нього охоронної зони.
Позивач вказує, що неправомірними діями працівниками ТОВ АПК "Магнат" були нанесені матеріальні збитки AT "Чернігівгаз" на загальну суму 486617,21 грн., які складаються з наступного: 
- вартості відновлювальних робіт пошкодженого газопроводу на суму 33406,14 грн.; 
- вартості втраченого природного газу під час витоку на суму 45635,28 грн.; 
- вартості робіт по повторному пуску газу бюджетні організації на суму 5069,89 грн.; 
- вартості робіт по повторному пуску промислового об`єкту на суму 391,20 грн.;
- вартості робіт по пуску ШРП (ШРП-18) на суму 10046,52 грн.; 
- вартості робіт по пуску ГРП (ГРП-4) на суму 5827,68 грн.; 
- вартості робіт по повторному пуску газу в газове обладнання 2075 житлових будинків (дві тисячі сімдесят п`ять житлових будинків) на суму 386 240,50 грн.
Листом Вих. №314 від 20.10.2020 (т.1. а.с. 75) ТОВ АПК "Магнат" підтвердило, що тракторист-машиніст ОСОБА_2 користувався трактором New Holland 410, яким було пошкоджено підземний розподільчий газовід і станом на 28.11.2019 перебував у трудових відносинах з ТОВ АПК "Магнат". Разом із тим, балансоутримувачем газопроводу високого тиску с. Безуглівка, к-п "Правда" є АТ "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз".
02.12.2019 відповідачем оплачено вартість втраченого природного газу під час витоку на суму 45 635,28 грн; 03.12.2019 оплачено вартість відновлювальних робіт по ремонту газопроводу (заміна ділянки підземного газопроводу) у сумі 33 406,14 грн за договором між відповідачем і позивачем про надання послуг № 5 (реєстраційний номер виконавця № З 8Е140-18457-19) від 03.12.2019.
03.12.2019 відповідачем оплачено позивачу вартість робіт по повторному пуску газу бюджетні організації у сумі 5069,89 грн. за умовами укладеного договору між відповідачем і позивачем про надання послуг № 1 (реєстраційний номер виконавця № 38Е140-18455-19) від 03.12.2019; того ж дня сплачено вартість робіт по повторному пуску промислового об`єкту вартість робіт по пуску ШРП (ШРП-18) на суму 10 046,52 грн за договором про надання послуг № 3 (реєстраційний номер виконавця № 38Е140-18453-19) від 03.12.2019; вартість робіт по пуску ГРП (ГРП-4).
На час звернення позивача до суду першої інстанції, невідшкодованою залишилась сума збитків яка складається з вартості робіт по відновленню газопостачання (повторний пуск газу) 2075 житлових будинків вартість чого, як зазначає позивач становить 386 240,50 грн і яку Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" просить стягнути на його користь з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Магнат", як із винної особи на підставі статті 1166 Цивільного кодексу України та статей 224, 225 Господарського кодексу України.
Відповідач вказував на те, що в порушення вимог земельного законодавства, а саме вимог ч. 2 ст. 73 Земельного кодексу України та ч. 2 ст.11 Закону України «Про трубопровідний транспорт», ч. 5 ст. 111 Земельного кодексу України та Пунктом 4 глави 4 розділу ПІ Кодексу газорозподільних систем AT «Чернігівгаз» з 18.05.1992 (дата закінчення будівництва газопроводу) і по даний час не вжито належних заходів щодо встановлення обмежень у користуванні земельної ділянки кадастровий номер 7423380400:08:001:0565 загальною площею 1,9571га. (де стався розрив), внаслідок цього відомості про охоронні зони та обмеження у користуванні вказаною земельною ділянкою до Державного земельного кадастру не внесені, відомості про охоронні зони та обмеження у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер 7423380400:08:001:0565 також відсутні і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що на думку відповідача вказує на те, що AT «Чернігівгаз» не укладалось жодних договорів з власником земельної ділянки щодо визначення охоронної зони трубопроводу

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Згідно із    ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд     дійшов наступних висновків. 
Статтею 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частиною 1    статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та обов`язків зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Наведене узгоджується із частиною 2    статті 20 Господарського кодексу України.
Право на звернення за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів за визначеною законом юрисдикцією господарського суду передбачено нормами    статті 4 Господарського процесуального кодексу України.
Отже передумовами та матеріальними підставами для захисту права в судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права особи, за захистом якого вона звернулась до суду, а також підтверджений належним доказом факт порушення (невизнання або оспорювання) цього права.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод установлено право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав. З наведеного слідує, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. У кінцевому результаті ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Ч. 1, 2    статті 509 Цивільного кодексу України    визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених    статтею 11 цього Кодексу, в тому числі внаслідок завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.
Відповідно до частин 1-3    статті 22 Цивільного кодексу України   , особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Під збитками розуміють: втрати, яких особа зазнала, у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (1); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (2).
Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування в меншому або більшому розмірі.
Аналогічна за змістом норма закріплена в   статті 224 Господарського кодексу України.
Ч. 1-2 статті 1166 Цивільного кодексу України встановлено,що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини 1 та 2   статті 614 Цивільного кодексу України).
З огляду на зазначені положення   Цивільного кодексу України, факт завдання шкоди майну потерпілого, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних відносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такої шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання.
Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди та припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала, що узгоджується з приписами    статті 599 Цивільного кодексу України.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, спірні правовідносини сторін за своєю правовою природою, є відносинами щодо відшкодування позадоговірної шкоди - деліктною відповідальністю. Права і обов`язки, що склалися між сторонами спору, виникли з позадоговірного зобов`язання.
Юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: 
а) протиправна поведінка особи; 
б) настання шкоди; 
в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою; 
г) вина завдавача шкоди. 
Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.
За відсутності хоча б одного із зазначених елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення звільняє        боржника від відповідальності за заподіяну шкоду, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.
З огляду на наведене, предметом доказування в справі про стягнення шкоди є наявність усіх складових елементів правопорушення.
Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до частини 3 статті    13, частини 1 статті    74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.
Як підтверджено наявними матеріалами справи, 28.11.2019 за результатами огляду місця, де сталась аварія (нещасний випадок) складено протокол (т.1 а.с. 28) яким встановлено, що на полі біля села Синдаревське Ніжинського району Чернігівської області при виконанні сільськогосподарських робіт працівником ТОВ АПК "Магнат" трактором марки New Holland (Нью Холанд) 410 було пошкоджено підземний розподільчий газопровід високого тиску 1-шої категорії діаметром 159 мм. Глибина закладення газопроводу в районі пошкодження 47 см. В результаті для усунення витоку газу було перекрито засувку, без газу лишилось 12 населених пунктів. Погодження про проведення земляних робіт ТОВ АПК "Магнат" з АТ "Чернігівгаз" Ніжинським відділенням не було. З краю та на самому полі де провадились сільськогосподарські роботи та відбулося пошкодження газопроводу покажчики газопроводу відсутні на момент пошкодження.
Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494, визначає, що власники або користувачі земельної ділянки, органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, Оператори ГРМ вживають заходів щодо охорони земель та дотримання встановлених обмежень у використанні земель (пункт 4 розділу 4 глави 3 Основні правила технічної експлуатації газорозподільної системи).
Стаття 11 Закону України "Про трубопровідний транспорт" передбачає встановлення охоронних зон уздовж трубопроводів. Земля в межах охоронних зон не вилучається, а використовується з обмеженнями (обтяженнями) відповідно до закону або договору. Порядок встановлення, розмір та режим використання охоронної зони об`єкта трубопровідного транспорту визначаються законодавством України.
Згідно із статтею 99 Земельного кодексу України, власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів як право на розміщення об`єктів трубопровідного транспорту.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про державний земельний кадастр", державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.
Відомості про обмеження у використанні земель підлягають внесенню до Державного земельного кадастру на підставі заяви: власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності або особи, на користь якої встановлені обмеження, - щодо обмежень, які стосуються використання певної земельної ділянки; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, рішенням якого затверджена документація із землеустрою, яка є підставою для внесення відомостей про ці обмеження до Державного земельного кадастру, - щодо інших обмежень (стаття 28 Закону України "Про державний земельний кадастр").
Пунктом 4 розділу 4 Кодексу газорозподільних систем унормовано, що власники або користувачі земельної ділянки, органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, Оператори ГРМ вживають заходів щодо охорони земель та дотримання встановлених обмежень у використанні земель охоронних зон об`єктів ГРМ.
Положеннями Кодексу газорозподільних систем обумовлено, що земельні ділянки, що входять до охоронних зон, використовуються власниками, орендарями земельних ділянок, землевласниками та землекористувачами з обов`язковим дотриманням вимог цього Кодексу (пункт 5 розділу 4 Кодексу газорозподільних систем).
Сільськогосподарські роботи в охоронних зонах проводяться власниками, орендарями земельних ділянок, землевласниками та землекористувачами з попереднім повідомленням про їх початок Оператора ГРМ (пункт 6 розділу 4 Кодексу газорозподільних систем).
Проведення ремонтних будівельних робіт та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ здійснюється відповідно до законодавства за письмовим погодженням про їх початок Оператора ГРМ. (пункт 7 розділу 4 Кодексу газорозподільних систем).
Письмове погодження, що надається Оператором ГРМ на право проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт поблизу ГРМ, має містити вимоги та умови, обов`язкові для виконавців при виконанні ремонтних, будівельних та земляних робіт. До погодження додається схема газопроводу та інженерних комунікацій, споруд (ГРП, ШРП, ВОГ, засобів електрозахисту тощо) (пункт 8 розділу 4 Кодексу газорозподільних систем).
Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України щодо визначення поняття "земляні роботи" і порядку проведення підготовчих робіт під час будівництва листом №7/14-3872 від 07.03.2012 роз`яснило, що усталеною практикою є віднесення до земляних робіт комплексу робіт, пов`язаних з розробкою, переміщенням, укладанням та ущільненням ґрунту, вичерпний перелік яких наведено у ДБН Д.2.2-1-99 "Ресурсні елементні кошторисні норми на будівельні роботи. Земляні роботи", що містить норми на розробку, переміщення ґрунту та супутні роботи в промисловому, житлово-цивільному, транспортному та гідротехнічному будівництві".
Наказом від 28.12.2012 № 667 «Про прийняття національних стандартів», розроблених методом перевидання (передруку) на заміну державних будівельних норм (ДБН), прийнятих до 2001 року на заміну вказаним, містить ресурсні елементи та кошторисні норми на будівельні роботи (витрати на оплату праці робочих-будівельників і машиністів, норми часу експлуатації будівельних машин і механізмів, кошторисні норми витрат будівельних матерілів), необхідних для визначення потреби в ресурсах при виконанні земляних робіт.
Таким чином, поняття "земляні роботи" і "сільськогосподарські роботи" - не є тотожними поняттями, оскільки виконання сільськогосподарських робіт, не передбачає глибинну розробку, переміщення, ущільнення грунту, тощо, а є спектром робіт з обробки виключно верхнього плодородного шару грунту, у зв`язку із чим законодавством встановлено спрощений порядок для початку проведення таких робіт у встановлених охоронних зонах об`єктів ГРМ - шляхом надсилання повідомлення оператору ГРМ.
В той час, як поняття "земляні роботи" - є нерозривно пов`язаним з будівництвом і є комплексом робіт, в тому числі глибинним переміщенням, ущільненням, розробкою грунту, що у свою чергу несе збільшені ризики пошкодження газопроводів, для запобігання чого Кодексом газорозподільних систем встановлено більш жорсткі умови для отримання дозволу для початку проведення таких робіт у встановлених охоронних зонах об`єктів ГРМ - шляхом отримання виконавцем погодження у оператора ГРМ.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, згідно із інформацією зазначеною у витягу є Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7415635882019 від 29.11.2019 (т.9 а.с. 243) земельна ділянка з кадастровим номером № 7423380400:08:001:0565, місцерозташування земельної ділянки: Чернігівська область, Ніжиинський район, Безуглівська сільська рада, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2012 № 1051 не зареєстровані.  Відповідно у додатку до такого витягу кадастровий план земельної ділянки № 7423380400:08:001:0565 не містить позначень щодо наявності газопроводу та встановленої навколо нього охоронної зони.
Таким чином, правомірними є висновки суду першої інстанції про те, що ні власник, ні користувач (ТОВ АПК "Магнат"), а ні АТ "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз", як зацікавлена особа, на балансі якої відповідно до довідки №140007.1-Ск-244-0121 від 06.01.2021 (т.10 а.с. 44) перебуває газопровід високого тиску с. Безуглівка, к-п "Правда", - не звернулись з заявою до Державного земельного кадастру про земельну ділянку про встановлення на вказаній земельній ділянці зони обмеження у використанні земель у зв`язку із наявністю прокладеним газопроводом.
Належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України  встановлення сервітуту щодо земельної ділянки як право на розміщення об`єктів трубопровідного транспорту, АТ "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз", як найбільш зацікавленої особи у його встановленні, не надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції.
Згідно вимог пункту 7.23 Державних будівельним нормам України "Газопостачання" ДБН В.2.5.-20:2018, траси підземних газопроводів повинні бути відмічені табличкам -покажчиками. Покажчики встановлюються, зокрема, на прямих ділянках траси газопроводу на відстані не більше 500 метрів за межами населених пунктів. На сталевих газопроводах між населеними пунктами допускається використовувати як орієнтирні стовпчики контрольні трубки. Доказів наявності таких табличок-покажчиків матеріали справи не містять.
Отже, суд першої інстанції обгрунтовано відхилив доводи позивача про те, що 23.08.2018 між селами Безуглівка та Хомівка Ніжинського району під час виконання сільськогосподарських робіт трактористом ТОВ АПК "Магнат" раніше була пошкоджена ця ж лінія підземного газопроводу, як доказ того, що ТОВ АПК "Магнат" було відомо про наявність цієї лінії підземного газопроводу, оскільки з наданих позивачем документів вбачається, що між місцем аварії 23.08.2018 та місцем аварії 28.11.2019 більше 3 км., а отже це не дає підстави вважати, що ТОВ АПК "Магнат" володів інформацією про напрям прокладання газопроводу під землею. 
Разом із тим, як вбачається із матеріалів справи (т.1. а.с. 61-63) у полі зору із місця аварії (пошкодження газопроводу), знаходиться перехід надземний розподільчий газопровід покрашений у жовтий колір, над землею, а також дві опорні споруди, які підтримують надземну частину газопроводу. 
Наявність в безпосередній близькості від проведення робіт надземної частини газопроводу в силу будівельних норм не може бути покажчиком напрямку його прокладення, оскільки такий перехід завжди виконується перпендикулярним об`єкту перетину, проте з огляду на його наявність у ТОВ АПК "Магнат" не могло залишитись поза розумним сумнівом, що під обробляємою земельною ділянкою міг проходити газопровід, що в свою чергу обумовлює необхідність направлення повідомлення про проведення таких робіт Оператору ГРМ - АТ "Чернігівгаз".
Як вірно зазначив суд першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, разом із загальними підставами відшкодування шкоди, норми Цивільного кодексу України містять особливості відповідальності та відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки.
Поняття джерела підвищеної небезпеки на рівні закону (легальна дефініція) закріплено у ст. 1187 Цивільного кодексу України, відповідно до якої під джерелом підвищеної небезпеки розуміють діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для осіб, які цю діяльність здійснюють, та інших осіб.
Основні ознаки джерела підвищеної небезпеки також наведено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року N 6, відповідно до якого джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Наприклад, літак, автомобіль небезпечні неможливістю їх миттєвої зупинки, а будівництво - тією ж неможливістю зупинки техніки, предметами, піднятими на висоту або заглибленими, і заподіянням саме механічних ушкоджень (каліцтва). Майнова відповідальність за шкоду, завдану діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).
Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність певного роду, провадження якої створює підвищену ймовірність заподіяння шкоди через неможливість повторного контролю за нею людиною, а також діяльність із використання, транспортування, збереження предметів, речовин та інших об`єктів виробничого, господарського або іншого призначення, які мають такі самі властивості.
Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми (крім транспортних засобів, робочий об`єм двигуна яких не перевищує 50 куб. см), а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначив, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, що трактор, здійснюючий сільськогосподарські роботи в розумінні п. 1.10 Правил дорожнього руху України та статті 1187 Цивільного кодексу України - є джерелом підвищеної небезпеки.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про об`єкти підвищеної небезпеки", небезпечна речовина - хімічна, токсична, вибухова, окислювальна, горюча речовина, біологічні агенти та речовини біологічного походження (біохімічні, мікробіологічні, біотехнологічні препарати,  патогенні для людей і тварин мікроорганізми тощо), які становлять небезпеку для життя і здоров`я людей та довкілля, сукупність властивостей речовин і/або особливостей їх стану, внаслідок яких за певних обставин може створитися загроза життю і здоров`ю людей, довкіллю, матеріальним та культурним цінностям.
За своїми характеристиками газ є хімічною, токсичною, вибуховою, окислювальною, горючою речовиною та за певних обставин може створити загрозу життю і здоров`ю людей, довкіллю, матеріальним цінностям тощо.
Газопровід призначений для доставки газу від газорозподільчих станцій до кінцевого споживача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що за своїми технічними характеристиками газопровід високого тиску с. Безуглівка, к-п "Правда", також є джерелом підвищеної небезпеки.
Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187,1188 Цивільного кодексу України.
Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, визначені статтею 1188 ЦК України, частиною першою якої визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:
1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;
2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;
3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати шкоду, завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Отже, за цих обставин обов`язок відшкодування шкоди покладається на ту особу, з вини якої завдано шкоду. Якщо наявна вина двох осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, шкода відшкодовується кожним з них залежно від ступеня вини.
Аналогічна правова позиція щодо відшкодування шкоди внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки викладена у постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 328/2750/18.
Листом Вих. №314 від 20.10.2020 (т.1. а.с. 75) ТОВ АПК "Магнат" підтвердило, що тракторист-машиніст ОСОБА_2 користувався трактором New Holland 410, яким було пошкоджено підземний розподільчий газовід і станом на 28.11.2019 перебував у трудових відносинах з ТОВ АПК "Магнат". Разом із тим, балансоутримувачем газопроводу високого тиску с. Безуглівка, к-п "Правда" є АТ "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз".
Як зазначалось вище, протоколом за результатами огляду місця, де сталась аварія (нещасний випадок) складеним 28.11.2019, встановлено, що на полі біля села Синдаревське Ніжинського району Чернігівської області при виконанні пошкоджено підземний розподільчий газопровід високого тиску, глибина закладення якого в районі пошкодження склала 47 см, а на самому полі де провадились сільськогосподарські роботи та відбулося пошкодження газопроводу на момент пошкодження покажчики газопроводу були відсутні.
Пунктом. 7.18 Державних будівельних норм України "Газопостачання" ДБН В.2.5.-20:2018 встановлено норми глибини прокладання газопроводів та їх футлярів:
- для сталевих газопроводів не менше ніж 0,8 м до верху газопроводів або футлярів. Допус    кається приймати глибину прокладання до 0,6 м в місцях, де виключається рух транспорту;
- для поліетиленових газопроводів не менше ніж 1 м до верху газопроводів або футлярів. При прокладанні під проїзними частинами доріг та вуличних проїздів (у футлярах або без футлярів) глибину прокладання слід приймати не менше ніж 1,2 м до верху газопроводів або футлярів.
При прокладанні по ораних та зрошуваних землях рекомендується глибину прокладання приймати не менше ніж 1 м до верху газопроводів.
Таким чином, матеріалами справи підтверджено та не спростовано у встановленому процесуальним законом порядку, що глибина прокладання газопроводу, у місці де відбулась аварія - є меншою ніж передбачена обов`язковими будівельними нормами та більше ніж у половину меншою, за рекомендовану.
На виконання вимог п 2.1. розділу 2 Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року № 285, працівниками AT "Чернігівгаз", згідно із журналом реєстрації результатів технічного огляду (обходу) трас розподільних газопроводів і вводів с. Безуглівка Ніжинського району, за 2019 рік проведено 27 оглядів, за результатами яких порушень не було виявлено.
Проте, як встановлено судом апеляційної інстанції, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 76,77 Господарського процесуального кодексу України доказів здійснення АТ "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" перевірок глибини залягання газопроводу, наявності встановлених табличок-покажчиків щодо напряму прокладання на земельній ділянці № 7423380400:08:001:0565 підземного газопроводу. В будь-якому випадку, незважаючи на кількість перевірок та вчинені при їх проведенні дії, позивачем не встановлено порушення глибини прокладення газопроводу.
Крім того, суд апеляційної інстанції також враховує, що ТОВ АПК "Магнат" поза розумним сумнівом належало направити повідомлення АТ "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" про здійснення сільськогосподарських робіт на земельній ділянці № 7423380400:08:001:0565,  проте направлення такого повідомлення не передбачає надання на нього відповіді, при тому, що всупереч встановленим протоколом порушенням, Оператором ГРМ не було встановлено порушення глибини прокладання газопроводу, наявність покажчиків не забезпечувалась, а відтак у останнього не було об`єктивних підстав висловити заперечення або встановити заборону проведення таких сільськогосподарських робіт, а отже і відвернути аварію.
Отже, враховуючи наявність вини у спричиненні шкоди як з боку ТОВ АПК "Магнат", так і з боку АТ "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз", приймаючи до уваги те, що ТОВ АПК "Магнат" відкшодовано  вартість втраченого природного газу під час витоку на суму 45 635,28 грн, вартість відновлювальних робіт по ремонту газопроводу (заміна ділянки підземного газопроводу) у сумі 33 406,14 грн, вартість робіт по повторному пуску газу бюджетні організації у сумі 5069,89 грн., вартість робіт по повторному пуску промислового об`єкту вартість робіт по пуску ШРП (ШРП-18) на суму 10 046,52 грн, вартість робіт по пуску ГРП (ГРП-4), суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що  ТОВ АПК "Магнат" відшкодовано АТ "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" завдані ним збитки пропорційно до ступеню його вини, а тому решта збитків підлягає відкодуванню іншою винною стороною - АТ "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз".
Таким чином, позовні вимоги АТ "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз"  до АПК "Магнат"  про стягнення 386 240,50 грн збитків, спричинених аварією, - не є законними та обґрунтованими, а  тому задоволенню не підлягають, у зв`язку з чим судом першої інстанції було ухвалено законне та обґрунтоване рішення про відмову у позові.
Також, доводи скаржника про те, що зміст Протоколу огляду місця події від 28.11.2019  не був досліджений належний чином, тобто фактично на підставі припущення, - судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки вказаний протокол, як доказ, який наявний в матеріалах справи, був оцінений судом першої інстанції і йому була надана відповідна правова оцінка, з якою погоджується і суд апеляційної інстанції, оскільки оцінка вказаного протоколу здійснена з урахуванням в сукупності  усіх обставин справи та перевірки їх доказами. 
Крім того, доводи скаржника про те, що суд першої інстанції безпідставно не визнав доказом правомірної поведінки позивача, Журнал реєстрації технічного огляду (обходу) трас розподільчих газопроводів і вводів за результатами,яких порушень (в тому числі щодо відсутності покажчиків) не було виявлено - суд апеляційної інстанції відхиляє як підставу для скасування оскаржуваного рішення, оскільки, як зазначено вище, в будь-якому випадку, незважаючи на кількість перевірок та вчинені при їх проведенні дії, позивачем не встановлено порушення глибини прокладення газопроводу, проте, саме при фіксації факту аварії у Протоколі огляду місця події від 28.11.2019  , відповідна обставина була зафіксована як така, що спричинила відповідні пошкодження трубопроводу відповідачем.
Доводи скаржника про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач всупереч ст. 99 Земельного кодексу України, не встановив земельний сервітут на право розміщення об`єктів трубопровідного транспорту з метою визначення охоронної зони та те, що позивач всупереч ст. 28 Закону України "Про державний земельний кадастр" не вніс відомості про обмеження у використанні земель до Державного земельного кадастру - судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки невжиття заходів спрямованих на внесення документації із землеустрою про охоронні зони об`єктів ГРМ з боку АТ "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" позбавило можливості відповідача при користуванні земельними ділянками встановити наявність чи відсутність охоронних зон та місця прокладення газопроводу, а як наслідок, відповідач не повідомив позивачу про початок земельних робіт, оскільки на земельних ділянках де розводились земельні роботи в документації із землеустрою відсутні будь-які обмеження у користуванні земельними ділянками в тому числі охоронні зони об`єктів ГРМ і при обробці землі відбулось пошкодження газопроводу. 
При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що саме позивач є особою, яка є обізнаною про проходження відповідного газопроводу по відповідній земельній ділянці. А отже, саме ця обставина є первісно визначальною при оцінці ступеня вини осіб у аварії, що сталася, що обгрунтовано враховано судом першої інстанції при вирішенні спору. 
Доводи скаржника про те, що висновок суду першої інстанції щодо невідворотності аварії - є суперечливим та необґрунтованим, оскільки якби повідомлення відповідача було отримано позивачем, то останній зобов`язаний був ознайомити відповідача з інформацією про місцезнаходження газопроводу на місцевості та про дотримання Правил безпеки при проведенні робіт, що безумовно могли би запобігти пошкодженню газопроводу, - судом апеляційної інстанції відхиляються як підстава для скасування оскаржуваного рішення, оскільки за наслідками розгляду справи як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції враховано вищенаведені обставини та встановлені факти, внаслідок яких визначено, що наявність вини у спричиненні шкоди підтверджено як з боку ТОВ АПК "Магнат", так і з боку АТ "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз", тобто у діях обох осіб наявна вина у спричиненні аварії, на підставі чого зроблено обгрунтовані висновки стосовно ступеня вини кожного при визначенні підстав для стягнення заявлених позивачем до стягнення збитків.
Доводи скаржника в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції не дослідив та не надав належну правову оцінку обставинам, на які звертав увагу позивач щодо безпідставного користування земельною ділянкою кадастровий номер 7423380400:08:001:0565 на якій відбулося пошкодження газопроводу, адже як підтверджується матеріалами справи, Додаткова угода про поновлення договору оренди землі між зазначеними сторонами не була укладена, а ні в зазначений законом строк, а ні пізніше,а додана до справи Додаткова угода б/н від 01.11.2018 до Договору оренди землі б/н від 03.01.2013 не містить домовленості сторін про поновлення договору оренди землі та укладена з порушенням порядку та строків передбачених ст.33 Закону України «Про оренду землі», а тому  відповідач проводив сільськогосподарські роботи з оранки ґрунту у місці пошкодження газопроводу без належної правової підстави - судом апеляційної інстанції відхиляються як підстава для скасування оскаржуваного рішення, оскільки в контексті спірних правовідносин сторін оцінці підлягають спірні правовідносини сторін щодо відшкодування позадоговірної шкоди та наявність деліктної відповідальності, а предметом доказування в справі про стягнення шкоди є наявність усіх складових елементів правопорушення, а не встановлення правових підстав користування  вищенаведеною земельною ділянкою. 
Інші доводи, посилання та твердження учасників спору не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, а їм в сукупності надана належна правова оцінка як судом першої, такі судом апеляційної інстанції під час розгляду справи.
 
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
У відповідності з п. 3 ч. 2     ст. 129 Конституції України     та ч. 1     ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Статтею    86    Господарського процесуального кодексу України     передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.     Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.          (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України     визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.          Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Ч. 1     статті 276 Господарського процесуального кодексу України     визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що  доводи скаржника    викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у    зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення    Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2021 у справі № 927/1122/20, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат
Згідно із     ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника. 

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

                                                  ПОСТАНОВИВ:
          
1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2021 у справі № 927/1122/20 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2021 у справі № 927/1122/20 -      залишити без змін.
3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз".

4. Матеріали справи № 927/1122/20 повернути до Господарського суду Чернігівської області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України. 
Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
          Дата підписання повного тексту постанови: 22.06.2021.

Головуючий суддя                                                                      С.Р. Станік 

Судді                                                                                Є.Ю. Шаптала

                                                                                О.В. Тищенко