КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  
 
Апеляційне провадження:                                                          
№33/824/2211/2021
 
                                            П О С Т А Н О В А
 
                                    І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

м. Київ                                                                                          Справа №761/2066/21
 
31 травня 2021 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М.
за участю  захисника  особи, яка
притягується до адміністративної           адвоката   Кузьміна Євгена Олександровича
відповідальності   
ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Кузьміна Євгена Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 17 березня 2021 року у справі про  адміністративне правопорушення  за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
                                               в с т а н о в и в:
17 грудня 2020  року, о 05 годині  05 хвилин, інспектором патрульної поліції роти №4, батальйону №2, полку №1 Управління патрульної поліції у м.Києві лейтенантом поліції Пузан Олександром Івановичем було складено протокол серії ДПР18 №126948 про адміністративне правопорушення відносно громадянина  ОСОБА_1 .
Вказаним протоколом встановлено, що 17 грудня 2020 року,  о 04 годині 50 хвилин, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VolvoХС 90» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу ALCOtest6820 DragerARHK0052, який вимірює вміст видухуваного алкоголю в повітря. Проба позитивна, показник 2,41 %. ОСОБА_1 було порушено вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 450 грн. 00 коп.
Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, захисник Кузьмін Євген Олександрович в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 19 березня 2021 року та закрити провадження у справі  на підставі ст. 38 КУпАП у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 19 березня 2021 року є незаконною, судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи.
Вказує на те, що  в судове засідання, яке було призначено судом першої інстанції на 17.03.2021 року, захисником було подано клопотання про відкладення розгляду справи. В цей день засідання не відбулося, а справу було перенесено на 19 березня 2021 року. В порушення вимог ст. 277-2 КУпАП судом першої інстанції не було повідомлено ОСОБА_1 та його захисника про перенесення розгляду справи і  справу 19 березня 2021 року було розглянуто у їх відсутності. Вчинивши вказані процесуальні дії з порушенням вимог закону, суд першої інстанції  обмежив   ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя та право на  отримання  правової допомоги .
Також, вважає,  що судом першої інстанції  при постановлені  оскаржуваної постанови було порушено вимоги ст. 38 КУпАП, оскільки на момент прийняття  даної постанови  (19 березня 2021 року) вже закінчився передбачений законом трьохмісячний строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
У поданій апеляційні скарзі порушує також питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що строк на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення пропущено з поважних причин. Зазначає, що про результати розгляду  справи  в судовому  засіданні  19 березня 2021 року ні захиснику, ні ОСОБА_1 судом не повідомлялось. Станом на 01.04.2021 року, відповідно до довідки щодо стану розгляду справи зазначено лише дату 17.03.2021 року. Зазначає, що про існування оскаржуваної постанови суду першої інстанції дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень.
28.04.2021 року  Київський апеляційний суд,  з огляду на вивчені матеріалі справи  та доводи апеляційної скарги, направив на адресу  Шевченківського районного суд м.Києва  лист  щодо надання  районним судом  інформації щодо дати ухвалення  постанови  щодо ОСОБА_1 
29.04.2021 року Шевченківський районний суд м.Києва  направив на адресу Київського апеляційного суду запит про повернення справи  для виправлення описки у постанові щодо ОСОБА_1 
11.05.2021 року  справа  була направлена Київським апеляційним судом  до Шевченківського районного суду м.Києва для  вирішення питання про виправлення описки у оскаржуваній постанові.
 Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 21 травня 2021 року виправлено  описку в першому абзаці вступної  частини  постанови  Шевченківського районного суду м.Києва  від 19 березня 2021 року. Замість  дати постанови " 19 березня 2021 року" вірно зазначено  " 17 березня 2021 року".
24 травня 2021 року справу було повернуто до Київського апеляційного суду для продовження  розгляду.
В судовому засіданні захисник Кузьмін Євген Олександрович в інтересах ОСОБА_1  просив  поновити строк на  апеляційне оскарження, апеляційну скаргу  задовольнити.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
 Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Кузьміна Євгена Олександровича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 17 березня 2021 року, апеляційний суд виходить з наступного.
За положеннями статті 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушенняможе бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиноюп`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої їївинесено, а також потерпілим. Постанова суду про накладенняадміністративногостягненняможе бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з частиною 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушенняможе бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законнимпредставником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якоївинесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочнимрозглядатискаргу - стаття 289 КУпАП.
У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження  захисник зазначає, що постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 17 березня 2021 року була постановлена за відсутності  ОСОБА_1 та його захисника адвоката Кузьміна Євгена Олександровича. Зі змістом  вказаної постанови  ознайомився з Єдиногореєструсудових рішень, у зв`язку з наведеним, просить поновити строк на апеляційнеоскарження  вказаного судового рішення.
Викладені у клопотанні  обставини знайшли своє підтвердження.
Як передбачено частинами 1, 2, 3 статті 285 КУпАП постанова оголошується негайнопіслязакінченнярозглядусправи. Копія постанови протягом трьох днів вручаєтьсяабо висилаєтьсяособі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робитьсявідповіднавідмітка у справі.
З матеріалів справи вбачається, що постанова Шевченківського районного суду м. Києва  від 17 березня 2021 року була постановлена за відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Кузьміна Євгена Олександровича.Копія постанови від 17 березня 2021 року засобами поштового зв`язку  була направлена  Шевченківським районним судом м.Києва на адресу ОСОБА_1   19.03.2021 року, проте докази її отримання ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.
З автоматизованої системи (Єдиний державний реєстр судових рішень) збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень, яка є  відкритою для безоплатного  цілодобового  доступу  на   офіційному   веб-порталі  судової влади України, вбачається, що повний текст судового рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 17 березня 2021 року  оприлюднено 29 березня 2021 року.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подана захисником ОСОБА_1 адвокатом Кузьміним Євгеном Олександровичем  01 квітня  2021 року, тобто, протягом десяти днів з дня ознайомлення з оприлюдненим повним текстом судового рішення в системі Єдиного державного реєстру судових рішень.
У зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Кузьміна Євгена Олександровича про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положеньст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу   у зв`язку за адміністративним правопорушенням інакше як на підставахі в порядку, встановлених законом. Провадження в справах проадміністративні правопорушенняздійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. 
Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, з системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.
Відповідно до ч. 1 ст.130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частини 2 статті 266КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №126948 від 17 грудня 2020 року, встановлено, що 17 грудня 2020 року, о 04 годині 50 хвилин, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VolvoХС 90» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків на місці зупинки, за допомогою спеціального технічного приладу ALCOtest 6820 DragerARHK 0052,  який вимірює вміст видухуваного алкоголю в повітря. Проба позитивна, показник 2,41 %.   ОСОБА_1 було порушено вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: долученими до протоколу актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу ALCOtest6820 DragerARHK0052,  відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції,  поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння, та в присутності яких був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , від підпису якого останній відмовився.
З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає, що  суд першої інстанції прийшов до вірного висновку  про те, що  зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Кузьміна Євгена Олександровича про те, що розглянувши справу у відсутності ОСОБА_1 та його захисника, суд першої інстанції обмежив   ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя та право на  отримання  правової допомоги, суд апеляційної інстанції відхиляє, з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що зазначеної справи надійшла до суду першої інстанції  21.01.2021 року. Розгляд справи було призначено на  12.02.2021 року на 10-40 год., про що  ОСОБА_1 був повідомлений  30.01.2021 року. 12.02.2021 року   захисник  ОСОБА_1   адвокат  Кузьмін  Є.О. подав до суду клопотання  про відкладення розгляду справи  з посиланням на те, що договір про надання правової допомоги  укладено з ОСОБА_1   11.02.2021 року. Крім того у захисника  раніше призначена справа у Деснянському  районному суді м.Києва на 10-30 год. 12.02. 2021 року ОСОБА_1 також подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю його захисника та необхідності ознайомлення  з матеріалами справи.
12.02.2021 року  захисник  Кузьмін Є.О. ознайомився з матеріалами справи. Про розгляд справи  судом 26.02.2021 року,  10-10 год.  повідомлений  під розписку безпосередньо в суді.
26.02.2021 року   захисник  ОСОБА_1   адвокат  Кузьмін  Є.О. подав до суду клопотання  про відкладення розгляду справи  з посиланням на те, що у цей день йому потрібно приймати участь в інших судових засіданнях  у Солом`янському районному суді м.Києва о  09-30 год. та у Київському апеляційному суді  о 10-45 год. та об 11-00 год. 26.02. 2021 року ОСОБА_1 також подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю його захисника та дотримання його права на захист.
Розгляд справи  вдруге  було відкладено судом за клопотаннями  ОСОБА_1 та його захисника  на 17.03.2021 року. 
Про розгляд справи  17.03.2021 року , о 08-50 год.  ОСОБА_1 та його захисник  також були повідомлені. 16.03.2021 року подали до суду заяви  про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю  захисника у іншій справі  в Білоцерківському  міськрайонному суді Київської області  о 09-30 год.
З викладеного вбачається, що  справа  перебувала в провадженні суду першої інстанції майже три  місяці, судом  тричі призначався судовий розгляд   вказаної справи.  ОСОБА_1 та його захисник  про розгляд справи  були повідомлені на кожне  судове засіданні, проте,  жодного разу в судове засіданні не з`явились, письмових пояснень  та доказів  суду не надали, діючи на власний розсуд, а тому  право ОСОБА_1 на доступ до суду  та на   отримання правової допомоги судом першої інстанції порушено не було.  
До суду апеляційної інстанції  ОСОБА_1 та його захисником  також не було надано доказів на спростування його вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП  та висновків суду першої інстанції.
Не грунтуються на вимогах закону та встановлених обставинах справи  і доводи апеляційної скарги  про те, що  судом  першої інстанції  при постановлені  оскаржуваної постанови було порушено вимоги ст. 38 КУпАП, оскільки на момент прийняття  даної постанови  (19 березня 2021 року) вже закінчився передбачений законом трьохмісячний строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, так як  адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП  ОСОБА_1 скоїв 17.12.2020 року, а  постанова  Шевченківського районного суду м.Києва   про притягнення його до адміністративної відповідальності постановлена 17.03.2021 року, тобто, в межах  3-х місячного строку, визначеного ст. 38 КУпАП .
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст.ст.278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити  відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги адвоката Кузьміна Євгена Олександровича в інтересах ОСОБА_1 .
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-
                                       
                                     п о с т а н о в и в:
 
Поновити  ОСОБА_1   процесуальний строк  на апеляційне оскарження постанови  Шевченківського  районного суду м.Києва від 17 березня 2021 року.
Апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1 адвоката Кузьміна Євгена Олександровича залишити   без задоволення.
Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 17 березня 2021 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: