УХВАЛА

24 червня 2021 року 
Київ
справа №2-а-608/11
адміністративне провадження №К/9901/33621/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Губської  О.А.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
розглянувши в письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу справу № 2-а-608/11
за позовом  ОСОБА_1 до  Військової частини НОМЕР_1 , треті особи:  Військова прокуратура Південного регіону України, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Міністерство оборони України про  визнання дій та бездіяльності протиправними, провадження у якій відкрито 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 травня 2019 року (суддя Прийомова О.Ю.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року (головуючий суддя Шевчук О.А., судді Бойко А.В., Федусик А.Г.)
І. СУТЬ СПОРУ 
1. У березні 2011 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд, з урахуванням уточнень від 01.02.2012:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахувань не у повному обсязі позивачу у період 01.05.2007 по 15.12.2010 грошового забезпечення без врахування діючих на той час окремих нормативно-правових актів;
- визнати право позивача на отримання з 01.05.2007 по 15.12.2010 10% надбавки до посадового окладу відповідно до додатку № 40  постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09.03.2006 № 268;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 донарахувати та виплатити позивачу з 01.05.2007 по 15.12.2010 10% надбавку до посадового окладу відповідно до додатку № 40  постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09.03.2006 № 268;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 з урахуванням надбавки за слідчу роботу відповідно до рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.08.2011 за справою 2а-2567/11, 10% надбавки до посадового окладу відповідно до додатку № 40  постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09.03.2006 № 268, надбавки до грошового забезпечення згідно  Указу Президента України від 05.05.2003 № 389/2003 "Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України"  та  Указу Президента України від 23.02.2002 № 173/2002 "Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ"  відповідно до рішення Одеського апеляційного адміністративного суду за справою 2а-1216/11, донарахувати та виплатити позивачу з 01.01.2008 по 15.12.2010 різницю між грошовим забезпечення (без премії), визначеною за умовами оплати праці, згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність (у зв`язку із втратою чинності  Указів Президента України від 05.05.2003 № 389  та  від 23.02.2002 № 173), та розміром грошовим забезпеченням, встановленим за новими умовами оплати праці згідно п.9  постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", (включаючи щорічні суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки);
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу суму вихідної допомоги при звільненні з органів прокуратури з розрахунку 16 окладів грошового забезпечення, виходячи з розміру нового грошового забезпечення на момент звільнення, з урахуванням всіх надбавок, доплат, виплат, винагород та премії (з відрахуванням раніше виплаченої суми вихідної допомоги);
- зобов`язати Військову частину А З955 негайно виконати постанову суду.
II ОБСТАВИНИ СПРАВИ
2. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.06.2011 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Військову прокуратуру Південного регіону України.
3. Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.02.2012 позов задоволено частково: визнано право позивача на отримання з 01.05.2007 по 15.12.2010 10% надбавки до посадового окладу відповідно до додатку № 40  постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09.03.2006 № 268; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 донарахувати та виплатити позивачу з 01.05.2007 по 15.12.2010 10% надбавку до посадового окладу відповідно до додатку № 40  постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09.03.2006 № 268; зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 з урахуванням надбавки за слідчу роботу відповідно до рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.08.2011 за справою 2а-2567/11, 10% надбавки до посадового окладу відповідно до додатку № 40  постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09.03.2006 № 268, надбавки до грошового забезпечення згідно  Указу Президента України від 05.05.2003 № 389/2003  „Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України" та  Указу Президента України від 23.02.2002 № 173/2002 "Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ"  відповідно до рішення Одеського апеляційного адміністративного суду за справою 2а-1216/11, донарахувати та виплатити позитвачу з 01.01.2008 по 15.12.2010 різницю між грошовим забезпечення (без премії), визначеною за умовами оплати праці, згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність (у зв`язку із втратою чинності  Указів Президента України від 05.05.2003 № 389  та  від 23.02.2002 № 173), та розміром грошовим забезпеченням, встановленим за новими умовами оплати праці згідно з п.9  постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", (включаючи щорічні суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки); зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу суму вихідної допомоги при звільненні з органів прокуратури з розрахунку 16 окладів грошового забезпечення, виходячи з розміру нового грошового забезпечення на момент звільнення, з урахуванням всіх надбавок, доплат, виплат, винагород та премії (з відрахуванням раніше виплаченої суми вихідної допомоги); зобов`язати військову частину НОМЕР_1 негайно виконати постанову суду. В задоволенні інших позовних вимог -відмовлено.
4. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2012 постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.02.2012 змінено, абз. 4 резолютивної частини викладено в такій редакції: "Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу з 01.01.2008 року по 15.12.2010 року різницю між             грошовим забезпеченням (без премії), визначеним за умовами оплати праці, згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність та розміром грошового забезпечення, встановленим за новими умовами оплати праці згідно п.9  постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 року  (включаючи щорічні суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки), з урахуванням 10% надбавки до посадового окладу відповідно до додатку №40  постанови КМ України №268 від 09.03.2006 року  та постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2011 року за справою 2а-1216/10/1505". В іншій частині постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.02.2012 залишено без змін.
5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.12.2014 постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.02.2012 і постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2012 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
6. Під час нового розгляду справи 15.02.2015 позивач подав уточнену позовну заяву, в якій просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати позивачу, за період з 01.05.2007 по 15.12.2010 10% надбавки до посадового окладу відповідно до додатку № 40  постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09.03.2006 № 268  та за період з 01.01.2008 по 15.12.2010 різниці між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії), визначеною за умовами оплати праці, згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність (Укази Президента України від 23.02.2002 №173/2002, від 05.05.2003 № 389/2003 постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.11.2013) та розміром заробітної плати, встановленим за новими умовами оплати праці, яка суттєва була зменшена;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 до отриманої позивачем за період служби заробітної плати (грошового забезпечення) (у тому числі до матеріальної допомоги на оздоровлення за 2007- 2010 роки та допомоги для поліпшення соціально-побутових умов за 2007-2010 роки, одноразових й щомісячних винагород (у тому числі на день свят) донарахувати та виплатити мені за період з 01.05.2007 по 15.12.2010 10% надбавку до посадового окладу відповідно до додатку № 40  постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09.03.2006 № 268;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 донарахувати та виплатити позивачу за період з 01.01.2008 по 15.12.2010 різницю між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії), визначеною за умовами оплати праці, згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність (Укази Президента України від 23.02.2002 №173/2002, від 05.05.2003 № 389/2003, постанова Білгород- Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.11.2013) та розміром заробітної плати (у тому числі до матеріальної допомоги на оздоровлення за 2008- 2010 роки та допомоги для поліпшення соціально-побутових умов за 2008-2010 роки, одноразових й щомісячних винагород (у тому числі на день свят), встановленим за новими умовами оплати праці, яка суттєва була зменшена;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 надати до Пенсійного Фонду України у Білгород-Дністровському районі оновлену довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) позивачу, до якої включити за 24 місяця перед зверненням до пенсії всі види оплати праці, на які нараховані страхові внески (урахуванням надбавки та різниці згідно з п. 3-4 позовних вимог), та донарахувати та виплатити грошову допомогу без сплати податку у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за 16 повних років роботи (з відрахуванням раніше виплаченої суми грошової допомоги);
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити вказані нарахування та виплату грошового забезпечення шляхом складання відомостей на виплату грошового забезпечення;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 сплатити страхові внески до органів Пенсійного Фонду України.
7. Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.03.2015 позов задоволено частково: зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 до отриманої позивачем за період служби заробітної плати (грошового забезпечення) (у тому числі до матеріальної допомоги на оздоровлення за 2007 - 2010 роки та допомоги для поліпшення соціально-побутових умов за 2007 - 2010 роки, одноразових й щомісячних винагород (у тому числі на день свят) донарахувати та виплатити позивачу за період з 01.05.2007 по 15.12.2010 10% надбавку до посадового окладу відповідно до додатку №40  постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09.03.2006 №268; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 донарахувати та виплатити позивачу за період з 01.01.2008 по 15.12.2010 різницю між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії), визначеною за умовами оплати праці, згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність (Укази Президента України від 23.02.2002 №173/2002, від 05.05.2003 №389/2003 - постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.11.2013) та розміром заробітної плати (у тому числі до матеріальної допомоги на оздоровлення за 2008 - 2010 роки та допомоги для поліпшення соціально-побутових умов за 2008 -2010 роки, одноразових й щомісячних винагород (у тому числі на день свят), встановленим за новими умовами оплати праці, яка суттєво була зменшена; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 надати до Пенсійного Фонду України у Білгород-Дністровському районі оновлену довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) позивача, до якої включити за 24 місяця перед зверненням до пенсії всі види оплати праці, на які нараховані страхові внески (урахуванням надбавки та різниці згідно пунктів 3-4 позовних вимог), та до нарахувати та виплатити грошову допомогу без сплати податку у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за 16 повних років роботи (з відрахуванням раніше виплаченої суми грошової допомоги); зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити вказані нарахування та виплату грошового забезпечення шляхом складання відомостей на виплату грошового забезпечення; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 сплатити страхові внески до органів Пенсійного Фонду України. В іншій частині адміністративного позову - відмовлено.
8. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2015 постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.03.2015 у справі № 2-а-608/11 - в частині позовних вимог про зобов`язання виконати рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.11.2013 - скасовано, провадження у справі закрито на підставі п. 4 ч. 1  ст. 157 КАС України. В решті позовних вимог постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.03.2015 у справі № 2-а-608/11 - скасовано, провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від адміністративного позову.
9. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.05.2016 ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2015 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
10. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.07.2016 постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.03.2015 у справі № 2-а-608/11 залишено без змін.
11. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.10.2017 постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.03.2015 і ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.07.2016 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
12. До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 22.02.2018 від позивача надійшла письмова заява, в якій позивач просить суд:
- виключити військову прокуратуру Південного регіону України, як сторону у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог та залучення її в якості співвідповідача;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача - Військової прокуратури Південного регіону України щодо не видання наказів про встановлення позивачу, за фактично виконану роботу з нагляду за виконанням судових рішень у кримінальних справах та інших примусових заходів, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, за період з 01.05.2007 по 15.12.2010 10% надбавки до посадового окладу відповідно до додатку №40  Постанови КМУ "Про упорядкування структури та умов плати праці працівників прастару органів виконавчої влади, органі прокуратури, судів та інших органів" від 09.03.2006 №268;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача - Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування позивачу, за період з 01.01.2008 по 15.12.2010 різниці між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії), визначеною за умовами оплати праці, згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність (Указ Президента від 23.02.2002 №173/2002  від 05.05.2003 №389/2003 - постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.11.2013) та розміром заробітної плати, встановленим за новими умовами оплати праці, яка суттєво була зменшена;
- зобов`язати відповідача Військову частину НОМЕР_1 до отриманої позивачем за період служби заробітної плати (грошового забпе6зачення) (у тому числі до матеріальної допомоги на оздоровлення за 2007 - 2010 роки та допомоги для поліпшення соціально - побутових умов за 2007-2010 року та допомоги для поліпшення соціально-побутових умов за 2007-2010 роки, одноразових й щомісячних винагород (у тому числі на день свят) до нарахувати йому за період з 01.05.2007 по 15.12.2010 10% надбавку до посадового окладу відповідно до додатку №40  постанови Кабінету Міністрів України "Про уповноваження структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09.03.2006 №268;
-зобов`язати відповідача - Військову частину НОМЕР_1 донарахувати позивачу за період з 01.01.2008 по 15.12.2010 різницю між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії), визначеною за умовами оплати праці, згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність (Укази Президента України від 23.02.2002 №173/2002, від 05.05.2003 № 389/2003 - постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.11.2013) та розміром заробітної плати (у тому числі до матеріальної допомоги на оздоровлення за 2008-2010 роки та допомоги для поліпшення соціально-побутових умов за 2008-2010 роки, одноразових й щомісячних винагород (у тому числі на день свят), встановленим за новими умовами оплати праці, яка суттєво була зменшена;
- зобов`язати відповідача - Військову частину НОМЕР_1 довідку-розрахунок (за наслідками виконання п. 4-5 позовних вимог) в розмірі 516747,1 грн. надати на адресу позивача;
- зобов`язати відповідача - Військову частину НОМЕР_1 письмово повідомити Білгород-Дністровське управління Пенсійного фонду України в Одеській області про чинність раніше складених довідок № 1532 за останні 24 календарні місяці за період з листопада 2008 року по жовтень 2010 року про розмір його заробітної плати (грошового забезпечення) від 05.12.2016 та від 28.09.2016 № 1133 про складові грошового забезпечення (посадовий оклад, військове звання, вислуга років).
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
13.          Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.05.2019 відмовлено у задоволенні заяви (клопотання) позивача про уточнення розміру позовних вимог, виключення у справі сторони в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Військової прокуратури Південного регіону України та залучення її в якості співвідповідача в цій адміністративній справі і повернуто заяву (клопотання) позивача.
Суд першої інстанції виходив з того, що Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області здійснюється новий розгляд справи після її направлення до суду першої інстанції ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.10.2017 року та відсутність змін фактичних обставин справи, зміна предмета, підстав позову не допускається.
Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу про заявлені у 2018 році підстави залучення військової прокуратури Південного регіону України в якості співвідповідача було відомо ще на час подання позовної заяви в березні 2011 року, оскільки безпосередньо у вказаній заяві він посилався на норми КМУ №268 від 09.03.2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратур, судів та інших органів».
14. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2019 ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.05.2019 скасовано в частині відмови у залученні Військової прокуратури Південного регіону України в якості співвідповідача і справу в цій частині ухвалено направити для продовження розгляду до суду першої інстанції для розгляду заяви позивача про залучення Військової прокуратури Південного регіону України в якості співвідповідача. В іншій частині ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.05.2019 залишено без змін.
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що положеннями частин 3, 4, 7 ст. 48 КАС України передбачається  можливість суду залучити до розгляду справи другого відповідача самостійно,  якщо  суд встановить, що  позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, а тому суд першої інстанції не повно  дослідив  заяву позивача в частині  залучення  Військової прокуратури Південного регіону України в якості  співвідповідача у справі.
Щодо зміни предмета, підстав позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що  за відсутності змін фактичних обставин справи під час нового розгляду такої справи,  зміна предмета, підстав позову, не допускається.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ
15.          Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить суд скасувати ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.05.2019 і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2019 в частині розгляду клопотання про зміну предмету позовних вимог при новому розгляді справи й скерувати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
16. В касаційній скарзі вказано, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено норми процесуального права, оскільки позивачем у відповідності до положень ч. 1 ст. 47 та п. 3 ч. 2 ст. 180 КАС України  22.02.2018 під час підготовчого судового засідання у зв`язку зі зміною фактичних обставин справи подана заява (клопотання) про уточнення розміру позовних вимог.
17. Касатор зазначає, що під час неодноразового розгляду даної адміністративної справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанції окремі позовні вимоги втратили актуальність через виникнення у позивача з третьою особою - Білгород-Дністровським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області правовідносин, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, інші стосуються лише майбутніх спорів (сплата страхових внесків) між відповідачем - військовою частиною НОМЕР_1 та третьою особою - Білгород-Дністровським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області.
18. Також позивач зазначив, що позовні вимоги щодо саме виплати донарахованої заробітної плати (грошового забезпечення) за період з 01 травня 2007 року по 15 грудня 2010 року 10% надбавку до посадового окладу відповідно до додатку № 40 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09 березня 2006 року № 268 та за період з 01 січня 2008 року по 15 грудня 2010 року різницю між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії), визначеною за умовами оплати праці, згідно з нормативно- правовими актами, що втратили чинність (Укази Президента України від 23 лютого 2002 року № 173/2002, від 05 травня 2003 року № 389/2003 - постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 листопада 2013 року) та розміром заробітної плати (у тому числі до матеріальної допомоги на оздоровлення за 2008 - 2010 роки та допомоги для поліпшення соціально-побутових умов за 2008 -2010 роки, одноразових й щомісячних винагород (у тому числі на день свят), встановленим за новими умовами оплати праці, яка суттєва була зменшена, повинні бути виключені із позовної заяви з метою недопущення подвійного стягнення з відповідача коштів, які були вже стягнуті на підставі іншого рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 травня 2017 року у цивільної справі № 495/364/17.
19. Крім того, позовна вимога щодо донарахування та виплати грошової допомоги без сплати податку у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за 16 повних років роботи (з відрахуванням раніше виплаченої суми грошової допомоги), то ця вимога була на той час заявлена передчасна та також підлягає виключенню, оскільки вона відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05.11.1991року може бути нарахована лише після надання відповідної довідки органами Пенсійного фонду України про обчислення пенсії. До того ж Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області вже з вересня 2017 року находиться на розгляді окрема адміністративна справа №495/6273/17 про стягнення з суб`єкта владних повноважень грошових коштів за недоплачену допомогу у разі виходу на пенсію.
20. Також зазначає, що позовна вимога щодо зобов`язання військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення шляхом складання відомостей на виплату грошового забезпечення також підлягає виключенню, оскільки суд не може покладати на собі функцію органу, на якій покладений обов`язок встановлювати, яким шляхом виплачувати присуджені кошти. Крім того, позовна вимога щодо зобов`язання військову частину НОМЕР_1 сплатити страхові внески до органів Пенсійного Фонду України, підлягає виключенню, оскільки обов`язок сплати страхових внесків до ПФ України покладається на роботодавця.
21. Касатор вказує, що фактичні обставини справи змінилися у зв`язку з прийняттям рішень у інших пов`язаних справах, а саме: 10 травня 2017 року у цивільній справі № 495/364/17 рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області його позовну заяву до військової частини НОМЕР_2 за участю військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України було стягнуто з військової частини НОМЕР_1 заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі (грошовому забезпеченню) в розмірі 516 747 (п`ятсот шістнадцять тисяч сімсот сорок сім) гривень 10 (десять) копійок. Нарахування проведено у рамках виконання рішень у справі 2-а-608/11; 23 грудня 2016 року у адміністративній справі № 495/8806/16-а рішенням Білгород- Дністровського міськрайонного суду Одеської області його позовну заяву до Білгород- Дністровське об`єднання управління Пенсійного фонду України Одеської задоволено та зобов`язано переглянути розмір моєї раніше призначеної пенсії, виходячи з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку, на підставі оновлених довідок військової частини НОМЕР_1 № 1133 від 28 вересня 2016 року, № 1532 від 05 грудня 2016 року.
22. У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити касаційну скаргу без задоволення та зазначає, що зміна предмета, підстав або обсягу позовних вимог ОСОБА_1 (уточнення позовних вимог) при вирішенні даної справи, за наявності виниклих юридичних наслідків за раніше прийнятим рішенням від 04.03.2015 року (щодо предмету, підстав та обсягу позовних вимог викладених позивачем в адміністративному позові про зміну (уточнення) позовних вимог від 10.02.2015року по справі 2-а-608/11), порушить права, свободи та інтереси військової частини НОМЕР_1 , Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, Міністерства оборони України, оскільки позбавить їх можливості змінити (скасувати) юридичні наслідки котрі настали для вказаних осіб в результаті прийняття рішення суду від 04.03.2015 року за адміністративним позовом про зміну (уточнення) позовних вимог від 10.02.2015 року по справі 2-а-608/11 (військовою частиною, на виконання рішення суду від 04.03.2015 року, було проведено розрахунок з позивачем та видані довідки№1532 від 05.12.2016, №1133 від 28.09.2016, №1134 від 28.09.2016, на підставі яких ОСОБА_1 звернувся до суду з рядом інших позовів
Крім того, наявність порушення вимог п. 11 ч. 5 ст.160 КАС України в адміністративній справі №495/6273/17, на що вказує позивач, не є підставою для зміни позовних вимог при розгляді справи №2а-608/11, а є виключно підставою, відповідно до ст. 240 КАС України для залишення позову без розгляду в справі №495/6273/17.
23. У відзиві третьої особи – Військової прокуратури Південного регіону України, третя особа просить залишити касаційну скаргу без задоволення та зазначає, що в касаційній скарзі відсутні відомості щодо зміни фактичних обставин справи, які призвели до необхідності захисту прав позивача, оскільки позивач при зміні обсягу позовних вимог не збільшує їх з метою захисту своїх прав згідно ч. 3 ст. 47 КАС України, а навпаки відмовляється від частини позовних вимог. 
24. У відзиві третьої особи – Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа просить залишити касаційну скаргу без задоволення та зазначає, що фактичні обставини справи не змінились, у зв`язку з чим зміна предмета та підстав позову не допускається.
25. Ухвалою Верховного Суду від 23.01.2020 відкрито касаційне провадження у справі. 
26. Ухвалою Верховного Суду від 29.09.2020 призначено розгляд касаційної скарги у порядку письмового провадження.
27. Ухвалою Верховного Суду від 20.05.2021 задоволено заяви про самовідвід суддів Верховного Суду Єзерова А.А., Кравчука В.М., Желєзного І.В. у справі № 2-а-608/11. Відведено суддів Касаційного адміністративного суду Єзерова А.А., Кравчука В.М., Желєзного     І.В. від розгляду справи № 2-а-608/11.
Матеріали справи № 2-а-608/11 передано до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення складу суду в порядку, передбаченому  Кодексом адміністративного судочинства України, Положенням про автоматизовану систему документообігу суду та Тимчасовими засадами використання автоматизованої системи документообігу суду для визначення складу суду у Верховному Суді.
28. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2021 дану касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Верховного Суду у складі: Калашнікова О.В. - головуючий суддя, судді: Губська О.А., Мельник-Томенко Ж.М.
V. ДЖЕРЕЛА ПРАВА 
29. Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року  № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»).          
30.          Частина друга статті 47.  У разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею.
31. Частина третя статті 47. Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною першою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.
32. Частина шоста статті 47. Суд не приймає відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем і не визнає умов примирення сторін, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси.
33. Стаття 294.  Ухвали, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду
1. Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: 1) забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів; 2) забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, скасування забезпечення позову, відмови у забезпеченні позову, відмови у заміні заходу забезпечення позову або скасуванні забезпечення позову; 3) повернення заяви позивачеві (заявникові); 4) відмови у відкритті провадження у справі; 5) відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності; 6) передачі справи на розгляд іншого суду; 7) відмови поновити або продовжити пропущений процесуальний строк; 8) затвердження умов примирення сторін; 9) призначення експертизи; 10) визначення розміру судових витрат; 11) зупинення провадження у справі; 12) залишення позову (заяви) без розгляду; 13) закриття провадження у справі; 14) внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення; 15) відмови ухвалити додаткове рішення; 16) роз`яснення або відмови у роз`ясненні судового рішення; 17) відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами;         18) відмови у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; 19) відстрочення і розстрочення, зміни або встановлення способу і порядку виконання судового рішення; 20) заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження;                21) повороту виконання рішення суду або відмови у повороті виконання рішення; 22) внесення чи відмови у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмови у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 23) окрема ухвала; 24) стягнення штрафу в порядку процесуального примусу; 25) накладення штрафу та інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до  статті 382  цього Кодексу; 26) відмови у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження; 27) відновлення або відмови у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження.
34. Стаття 328.  Право на касаційне оскарження
1. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
2. У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в  пунктах 3,  4,  5,  12,  13,  17,  20  частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
3. У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
4. Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
5. Не підлягають касаційному оскарженню:
1) рішення, ухвали суду першої інстанції та постанови, ухвали суду апеляційної інстанції у справах, рішення у яких підлягають перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом;
2) судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
6. Особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою. У разі відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.
VI. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
35.    08 лютого 2020 року набув чинності  Закон України від 15 січня 2020 року N460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»  (далі - Закон460-IX).
36.  Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону460-ІХ  касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим  Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності  Законом N 460-ІХ.
37.  Частинами першою - третьою  статті 341 КАС України  передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
38. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року  № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі – Закон № 2147-VIII), яким КАС України викладено у новій редакції.
39. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
40. Однією із основних засад судочинства визначених пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
41. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до суду першої інстанції було подано клопотання про уточнення розміру позовних вимог, виключення у справі сторони в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Військової прокуратури Південного регіону України та залучення її в якості співвідповідача. Ухвалою суду першої інстанції було відмовлено у задоволенні обох клопотань.
42. Позивачем оскаржено ухвалу місцевого суду до суду апеляційної інстанції.
43. Судом апеляційної інстанції  ухвалу суду першої інстанції скасовано в частині відмови у залученні Військової прокуратури Південного регіону України в якості співвідповідача і справу в цій частині ухвалено направити для продовження розгляду до суду першої інстанції для розгляду заяви позивача про залучення Військової прокуратури Південного регіону України в якості співвідповідача. В іншій частині ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.05.2019 залишено без змін. 
44. Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що позивачем подано касаційну скаргу виключно в частині оскарження судових рішень про відмову у задоволенні заяви (клопотання) позивача про уточнення розміру позовних вимог.
45. Відповідно до частини першої статті 328 КАС України (у редакції Закону  № 2147-VIII) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
46. Згідно з частиною другою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
47. Частиною третьою статті 328 КАС України визначено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
48. Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що аналіз норм статті 328 КАС України дає підстави для висновку, що на підставі частини 1 статті 238 КАС України до касаційного суду можуть бути оскаржені саме рішення суду першої інстанції у справі, судовий розгляд в якій закінчено, після її апеляційного перегляду, та постанови суду апеляційної інстанції, прийняті за наслідками розгляду апеляційної скарги на такі рішення.
49. Частина друга зазначеної статті передбачає право на касаційне оскарження ухвал суду першої інстанції після їх перегляду судом апеляційної інстанції.
50. Частина третя статті 328 КАС України визначає виключний перелік ухвал суду апеляційної інстанції, які можуть бути оскаржені до Верховного Суду.
51. Позивач просить переглянути у касаційному порядку ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні клопотання про уточнення позовних вимог. 
52. З огляду на положення статей 294 та 328 КАС України, якими не передбачено права на касаційне оскарження окремо від рішення суду судових рішень за результатами розгляду клопотання про уточнення позовних вимог, і такими судовими рішеннями спір по суті не вирішувався, оскаржувані судові рішення не можуть бути предметом касаційного оскарження.
53. З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку про те, що касаційне провадження помилково відкрите за касаційною скаргою на судове рішення, що у відповідності до вимог КАС України не підлягає оскарженню у касаційному порядку, а тому підлягає закриттю. 
Подібна правова позиція щодо застосування положень статті 328 КАС України уже була висловлена Верховним Судом в ухвалі від 20 червня 2019 року у справі №803/1460/17. 
Керуючись статтями 248, 339, 345 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
УХВАЛИВ:
1. Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 травня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі  № 2-а-608/11 – закрити. 
Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова
О.А. Губська ,
Ж.М. Мельник-Томенко
Судді Верховного Суду