УХВАЛА
про відмову у встановленні судового контролю
12 травня 2021 року 
м.Київ
справа №420/219/19
провадження №К/9901/31323/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Єзерова А.А. суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.
розглянув у порядку письмового провадження 
клопотання  ОСОБА_1 
про накладення судового контролю за виконанням постанови Верховного Суду від 15 липня 2020 року 
у справі № 420/219/19 
за позовом ОСОБА_1 
до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Міністерства соціальної політики, Міністерства у справах ветеранів України 
про визнання дій протиправними, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
У С Т А Н О В И В:
У січні 2019 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (відповідач-1), Міністерства соціальної політики України (відповідач-2), в якій просив суд:
- визнати протиправними дії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (в особі Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради) щодо ненадання ОСОБА_1 листа талонів на пільговий проїзд по території країн-членів СНД на право одержання проїзних документів (квитків) безоплатно із 50-відсотковою знижкою їх вартості; 
- зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради (в особі Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради) надати ОСОБА_1 лист талонів на пільговий проїзд по території країн-членів СНД на право одержання проїзних документів (квитків) згідно посвідчення інваліда війни II групи міжнародного зразка за формою, що діяла станом на 01 січня 1992 року, серія НОМЕР_1 , згідно ст.2 Угоди "Про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них", підписаною 12 березня 1993 року; 
- визнати протиправними дії Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради (в особі Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради), що полягають у порушенні вимог ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" при розгляді звернення (заяви) ОСОБА_1 від 12 грудня 2018 року вх. № 13-44/6484; 
- зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради (в особі Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради) повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 12 грудня 2018 року вх. № 13-44/6484 у порядку та терміни, передбачені Законом України "Про звернення громадян"; 
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства соціальної політики України щодо ненадання замовлення до Міністерства фінансів України виготовлення бланків листів талонів на пільговий проїзд по території країн-членів СНД на право одержання проїзних документів (квитків) безоплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості; 
- зобов`язати Міністерство соціальної політики України здійснити замовлення до Міністерства фінансів України на виготовлення бланків листів талонів на пільговий проїзд по території країн-членів СНД на право одержання проїзних документів (квитків) безоплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302 "Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни".
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у справі №420/219/19 позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Міністерства соціальної політики України щодо ненадання замовлення до Міністерства фінансів України на виготовлення бланків листів талонів на пільговий проїзд по території країн-членів СНД на право одержання проїзних документів (квитків) безоплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості і зобов`язано Міністерство соціальної політики України здійснити замовлення до Міністерства фінансів України на виготовлення бланків листів талонів на пільговий проїзд по території країн-членів СНД на право одержання проїзних документів (квитків) безоплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302 "Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни". В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року у справі №420/219/19 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 травня 2019 року та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково, визнано протиправними дії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради в особі Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, що полягають у порушенні вимог ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" при розгляді звернення (заяви) ОСОБА_1 від 12 грудня 2018 року вх. № 13-44/6484; визнано протиправними дії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради в особі Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо ненадання ОСОБА_1 листа талонів на пільговий проїзд по території країн-членів СНД на право одержання проїзних документів (квитків) безоплатно із 50-відсотковою знижкою їх вартості; зобов`язано Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради в особі Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради надати ОСОБА_1 лист талонів на пільговий проїзд по території країн-членів СНД на право одержання проїзних документів (квитків) згідно посвідчення інваліда війни II групи міжнародного зразка за формою, що діяла станом на 01 січня 1992 року, серія НОМЕР_1 , згідно з ст. 2 Угоди "Про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них", підписаною 12 березня 1993 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі №420/219/19 постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року у справі №420/219/19 - скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Міністерства у справах ветеранів України, яке є правонаступником Міністерства соціальної політики, про визнання дій протиправними, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії і в цій частині залишено в силі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 травня 2019 року. В іншій частині постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року у справі №420/219/19 - залишено без змін.
14 квітня 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду клопотання про накладення судового контролю за виконанням постанови Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі №420/219/19, в якому просив встановити судовий контроль за виконанням постанови Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі №420/219/19 та зобов`язати відповідачів подати у визначений судом строк звіт про виконання.
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Згідно ч. ч. 4, 7 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
У Рішенні від 30 червня 2009 року №  16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Правові норми, закріплені у ч. 1 ст. 382 КАС України, кореспондуються з положеннями, зокрема, пп. "ґ" п. 4 ч. 1 ст. 356 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови зазначається про встановлення судом касаційної інстанції строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.
При цьому суд апеляційної або касаційної інстанції може встановлювати судовий контроль у випадку, коли саме цим судом прийнято нове рішення по суті спору.
Колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Верховного Суду від 15 липня 2020 року не було прийнято нового рішення у розумінні процесуального законодавства, оскільки Верховний Суд частково скасував постанову апеляційної інстанції із залишенням у цій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду і не приймав власного нового рішення.
Враховуючи викладене, у цій справі Верховний Суд не може встановлювати судовий контроль, передбачений ст. 382 КАС України.
Водночас, ОСОБА_1 може звернутися із відповідною заявою про встановлення судового контролю до суду першої інстанції.
Керуючись ст. 382 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про накладення судового контролю за виконанням постанови Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі №420/219/19 - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                               О.П. Стародуб