СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2021 р.                                                               Справа № 905/481/21  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В. , суддя  Істоміна О.А., 
за участю секретаря судового засідання Новікової Ю.В.,
за участю представників:
позивача - адвокат Лихопьок Д. П., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 19.12.2018 Серія ДП № 0954 та ордер на надання правничої (правової) допомоги від 26.05.2021 Серія АЕ № 1072864 (приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів);
відповідача - адвоката Рабко Т. О., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 28.02.2018 Серія ДН № 4984 та довіреність від 27.10.2020 № 01.02-18/8239 (приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів);
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача - ТОВ “Промсировинаімпорт” (вх. № 1683Д/3) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 13 травня 2021 року (повний текст складено 13.05.2021) про залишення позову без розгляду у справі № 905/481/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Промсировинаімпорт”,         м. Дніпро,
до Приватного акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь”,           м. Маріуполь Донецької області,
про стягнення 44482,24 грн,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2021 року ТОВ “Промсировинаімпорт” звернулося до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до ПрАТ “Металургійний комбінат “Азовсталь” про стягнення 44482,24 грн, з яких: 18742,72 грн 3% річних та 25739,52 грн інфляційні нарахування. Позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов типового договору від 27.02.2019 № 089ЛО/8/463 в частині своєчасної та в повному обсязі оплати обладнання, поставленого на підставі зазначеного договору. Зазначає, що рішенням Господарського суду Донецької області від 09.07.2020 у справі № 905/412/20 стягнуто з ПрАТ “Металургійний комбінат “Азовсталь” на користь ТОВ “Промсировинаімпорт” основну заборгованість за типовим договором від 27.02.2019 № 089ЛО/8/463  у розмірі 1203470,35 грн, пеню у розмірі 90937,13 грн, 3% річних у розмірі 19557,49 грн, інфляційні втрати у розмірі 14488,20 грн. В частині стягнення 3% річних у розмірі 15,17 грн – відмовлено. Зазначене рішення було змінене постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.09.2021 у справі № 905/412/20, якою стягнуто з ПрАТ “Металургійний комбінат “Азовсталь” на користь ТОВ “Промсировинаімпорт” основну заборгованість у розмірі 1203470,35 грн, пеню у розмірі 90457,52 грн, 3% річних у розмірі 19557,49 грн, інфляційні втрати в розмірі 14329,99 грн. В частині стягнення 3% річних у розмірі 15,17 грн, пені у розмірі 479,61 грн та інфляційних втрат у розмірі 158,21 грн в задоволенні позову відмовлено. Відповідач повністю сплатив заборгованість, яку стягнуто рішенням Господарського суду Донецької області від 09.07.2020 у справі № 905/412/20 з урахуванням змін,  внесених постановою суду апеляційної інстанції від 08.09.2021, остаточний розрахунок відповідачем був здійснений 24.09.20290. Враховуючи прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 18742,72 грн нарахованих за період прострочення з 26.02.2020 по 24.09.2020 та інфляційних нарахувань в сумі 25739,52 грн за період прострочення з березня по червень 2020 року.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 13.05.2021 у справі № 905/481/21 (суддя Фурсова С.М.) залишено позов без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з тим, що відповідно до умов третейського застереження, викладеного в п. 9.2 типового договору від 27.02.2019 № 089ЛО/8/463, спір за майновими вимогами позивача на суму 44482,24 грн, з яких: 18 742,72 гривень 3% річних та 25739,52 гривень інфляційні нарахування, тобто їх загальний розмір не перевищує еквівалент 10000,00 доларів США (з урахуванням курсу НБУ на дату виникнення вимоги), повинен розглядатися в Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації “Регіональна правова група”.
Повний текст зазначеної ухвали складено 13.05.2021.
Позивач ТОВ “Промсировинаімпорт” 26.05.2021 звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, з посиланням на те, що не отримав копії оскаржуваної ухвали, дізнався про неї 17.05.2021 з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалу Господарського суду Донецької області від 13.05.2021 у справі № 905/481/21 скасувати, справу направити до місцевого господарського суду для продовження розгляду справи, судові витрати покласти на відповідача.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що предметом позову є стягнення 44482,24 грн, з яких: 3% річних в сумі 18 742,72 грн та інфляційні нарахування в сумі 25739,52 грн, тобто, як вважає позивач, додаткових зобов`язань в частині донарахованих фінансових санкцій, тому майновий спір за додатковим зобов`язанням незалежно від перевищення суми, визначеної п. 9.2 типового договору від 27.02.2019 № 089ЛО/8/463, не може вирішуватися в Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації “Регіональна правова група”, оскільки в третейському застереженні, викладеному в п. 9.2 типового договору від 27.02.2019 № 089ЛО/8/463, мається на увазі вирішення спорів, майнові вимоги за якими не перевищують еквівалент 10000,00 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимог) в Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації “Регіональна правова група” (у відповідності з регламентом зазначеного суду) за основною сумою зобов`язань, а не за додатковим зобов`язанням.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.06.2021 у справі                      № 905/481/21 задоволено клопотання позивача про поновлення строку на подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, встановлено строк для подання відзивів, заяв та клопотань по апеляційній скарзі та призначено розгляд справи на 17.06.2021 об 11:30.
На виконання зазначеної ухвали відповідач - ПрАТ “Металургійний комбінат “Азовсталь” 15.06.2021 за вх. № 6947 надав відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому не погоджується з доводами скаржника, викладеними в апеляційній скарзі, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу місцевого господарського суду про залишення позову без розгляду залишити без змін. Посилається на невиконання позивачем п. 9.2 типового договору від 27.02.2019 № 089ЛО/8/463 щодо порядку вирішення спору за майновою вимогою на суму 44482,24 грн, яка не перевищує еквівалент 10000,00 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимог) в Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації “Регіональна правова група” (у відповідності з регламентом зазначеного суду). Зазначає, що основна сума зобов`язань не обмежується сумою основної заборгованості за договором, а може включати суму відповідальності за невиконання, неналежне виконання зобов`язань, порушення умов договору. Свою позицію по справі обґрунтовує з посиланням на судову практику Верховного Суду. Просить судові витрати покласти на позивача.
Представник позивача - ТОВ “Промсировинаімпорт” в судовому засіданні  17.06.2021 підтримав апеляційну скаргу.
Представник відповідач - ПрАТ “Металургійний комбінат “Азовсталь” в судовому засіданні  17.06.2021 підтримав відзив на апеляційну скаргу.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи, викладені в апеляційній скарзі позивача та відзиві відповідача на апеляційну скаргу, вислухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, зважаючи на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, спір у даній справі виник у зв`язку з  простроченням відповідачем - ПрАТ “Металургійний комбінат “Азовсталь” сплати заборгованості по типовому договору від 27.02.2019 № 089ЛО/8/463, яку стягнуто рішенням Господарського суду Донецької області від 09.07.2020 у справі № 905/412/20 з урахуванням змін, внесених постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.09.2021, а саме: основної заборгованості в розмірі 1203470,35 грн, пені в сумі 90457,52 грн, 3% річних в сумі 19557,49 грн та інфляційних втрат в сумі 14329,99 грн. 
У справі № 905/481/21, що розглядається, позивач просить стягнути з відповідача на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України 44482,24 грн по типовому договору від 27.02.2019 № 089ЛО/8/463, зокрема: 3% річних в сумі 18742,72 грн, нарахованих за період прострочення з 26.02.2020 по 24.09.2020 та інфляційних нарахувань в сумі 25739,52 грн за період прострочення з березня по червень 2020 року.
З тексту типового договору від 27.02.2019 № 089ЛО/8/463, укладеного між  ПрАТ “Металургійний комбінат “Азовсталь” (покупцем) та ТОВ “Промсировинаімпорт” (постачальником), вбачається, що порядок вирішення спорів за договором визначений розділом 9 цього договору.
Відповідно до п. 9.1 типового договору від 27.02.2019 № 089ЛО/8/463, спори та суперечності, що виникли у зв`язку з цим договором або стосуються його укладення, зміни, виконання, порушення, розірвання, недійсності, будуть за можливістю вирішуватися шляхом переговорів.
В пункті 9.2 типового договору від 27.02.2019 № 089ЛО/8/463 сторони уклали третейську угоду у вигляді третейського застереження, яким передбачили, що якщо спори та розбіжності, які виникли у зв`язку з даним договором або стосовно його укладання, зміни, порушення, розірвання, недійсності, не будуть врегульовані шляхом переговорів, їх вирішення здійснюється відповідно до норм матеріального права України наступним чином:
- спори, майнові вимоги за якими перевищують еквівалент 10000,00 доларів США (з урахуванням курсу НБУ на дату виникнення вимоги) по основній сумі зобов`язань, розглядаються в господарських судах України (відповідно до діючого законодавства України);
- спори, майнові вимоги за якими не перевищують еквівалент 10000,00 доларів США (з урахуванням курсу НБУ на дату виникнення вимог) по основній сумі зобов`язань вирішуються в Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації “Регіональна правова група” (у відповідності з регламентом зазначеного суду), рішення якого є обов`язковим для сторін і підлягає виконанню сторонами в строки, зазначені в рішенні суду.
Тобто в третейському застереженні, викладеному в п. 9.2  типового договору від 27.02.2019 № 089ЛО/8/463, сторонами зазначено назву конкретного третейського суду - Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації “Регіональна правова група”.
Доказів недійсності, втрати чинності чи неможливості виконання пункту 9.2 типового договору від 27.02.2019 № 089ЛО/8/463 в частині передачі цього спору на вирішення Постійно діючому Регіональному Третейському суду України при Асоціації "Регіональна правова група" у матеріалах справи не має.
Частиною 1 статті 22 ГПК України встановлено, що спір який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, крім: 1) спорів про визнання недійсними актів, спорів про державну реєстрацію або облік прав на нерухоме майно, прав інтелектуальної власності, прав на цінні папери, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів про публічні закупівлі з урахуванням частини другої цієї статті; 2) спорів, передбачених пунктами 2, 3, 7-13 частини першої, пунктами 2, 3, 6 частини другої статті 20 цього Кодексу, з урахуванням частини другої цієї статті; 3) інших спорів, які відповідно до закону не можуть бути передані на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу.
Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.
Статтею 5 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.
Статтею 12 Закону України "Про третейські суди" закріплено види та форму третейської угоди та відповідно встановлено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди. За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.
Відповідно до статті 14 Закону України "Про третейські суди", сторони мають право вільно призначати чи обирати третейський суд та третейських суддів. 
Господарський суд має тлумачити будь-які неточності в тексті угоди між сторонами та розглядати сумніви на користь дійсності, чинності та виконуватості цієї угоди, забезпечуючи принцип автономності угоди. 
Суд може визнати угоду такою, що не може бути виконана, внаслідок істотної помилки сторін у назві арбітражу, до якого передається спір (відсилання до неіснуючої арбітражної установи), за умови відсутності в арбітражній угоді вказівки на місце проведення арбітражу чи будь-яких інших положень, які б дозволяли встановити дійсні наміри сторін щодо обрання певної арбітражної установи чи регламенту, за яким має здійснюватися арбітражний розгляд. У разі невизначеності арбітражної установи сторона арбітражної угоди не має обов`язку перед зверненням до компетентного державного суду звертатися до однієї чи декількох арбітражних установ для того, щоб вони вирішили питання щодо своєї компетенції стосовно цього спору.
З огляду на викладене, оскільки  в третейському застереженні, викладеному в п. 9.2  типового договору від 27.02.2019 № 089ЛО/8/463, сторонами зазначено назву конкретного третейського суду - Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації “Регіональна правова група”, можливість фіктивності цього договору виключається та навпаки вбачається спрямованість на чинність та виконуваність останнього, а відтак, й на дійсність самого третейського застереження.
Аналогічну правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.08.2018 у справі № 906/493/16 та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.08.2020 у справі № 905/2267/19.
Зважаючи на те, що позовні вимоги обґрунтовано    неналежним виконанням    відповідачем - ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" зобов`язань за типовим договором від 27.02.2019 № 089ЛО/8/463, що відповідає пункту 9.1 цього договору, та враховуючи, що заявлена позивачем до стягнення сума 44482,24 грн, яка складається з 3% річних в сумі 18742,72 грн та інфляційних в сумі 25739,52 грн, нарахованих за інші періоди прострочення, ніж у справі № 905/412/20, та яка не перевищує еквівалент 10000 доларів США, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідно до умов пункту 9.2 зазначеного договору, даний спір підлягає розгляду в Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації “Регіональна правова група”.
Доводи скаржника, що умовами цього договору не визначено порядок врегулювання спорів щодо додаткових зобов`язань в частині донарахованих фінансових санкцій (додаткових нарахувань), спростовуються змістом пункту 9.2 типового договору від 27.02.2019 № 089ЛО/8/463, яким передбачено що, якщо не будуть врегульовані шляхом переговорів спори та суперечності, що виникли у зв`язку з цим договором або стосуються його порушення, зокрема спори, майнові вимоги за якими не перевищують еквівалент 10000 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимог)    за основною сумою зобов`язань, вирішуються у Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група".
Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.
За змістом статей 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України, грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.
Таким чином, грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відтак, грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.
Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
Тобто основна сума зобов`язань не обмежується сумою основної заборгованості за договором, а може включати суму відповідальності за невиконання, неналежне виконання зобов`язань, порушення умов договору.
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 11.08.2020 у справі № 905/2267/19.
У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України 44482,24 грн, у т.ч.: з 3% річних в сумі 18742,72 грн та інфляційних в сумі 25739,52 грн.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, дана норма визначає спеціальні правові наслідки прострочення виконання грошових зобов`язань, зокрема сплату суми заборгованості з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та стягнення за прострочення виконання грошового зобов`язання проценти річних.
Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. 
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Зазначена правова позиція викладена, викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 та від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, а також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.01.2021 у справі № 905/2382/18.
Враховуючи викладене, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України 44482,24 грн, у т.ч.: з 3% річних в сумі 18742,72 грн та інфляційних в сумі 25739,52 грн, нарахованих за інші періоди прострочення, ніж у справі № 905/412/20, не є додатковим зобов`язанням відповідача по типовому договору від 27.02.2019 № 089ЛО/8/463, оскільки є мірою відповідальності за прострочення грошового зобов`язання, стягнутого рішеннями судів першої та апеляційної у справі № 905/412/20, тому відповідно до умов пункту 9.2 зазначеного договору, даний спір підлягає розгляду в Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації “Регіональна правова група”.
На підставі зазначеного, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення позову без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідно до умов третейського застереження, викладеного в п. 9.2 типового договору від 27.02.2019 № 089ЛО/8/463, даний спір повинен розглядатися в Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації “Регіональна правова група”.
Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Згідно з ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції  дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального права. Наведені відповідачем в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції, тому колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги відповідача на ухвалу Господарського суду Донецької області від 13.05.2021 у по справі № 905/481/21.
В силу приписів     ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати понесені скаржником у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають.
На підставі викладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, п. 7 ч. 1 ст. 226, ст. 129,    п. 14 ст. 255, ст.ст. 269, 270, 271, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача - ТОВ “Промсировинаімпорт” залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Донецької області від 13 травня 2021 року по справі № 905/481/21 про залишення позову без розгляду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню в касаційному порядку на піставі п. 2 ч. 1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.06.2021. 

Головуючий суддя                                                                    Н.М. Пелипенко

Суддя                                                                                           С.В. Барбашова  

Суддя                                                                                           О.А. Істоміна