ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" червня 2021 р.           Справа№ 910/1022/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Майданевича А.Г.
суддів:            Суліма  В.В. 
          Коротун О.М. 
 
секретар судового засідання: Вайнер Є.І.
за участю представників сторін: згідно з    протоколом судового засідання від 07.06.2021
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю "Бренд торг плюс"
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.04.2021 
у справі №910/1022/21 (суддя - Босий В.П.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бренд торг плюс"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудком"
про стягнення 468 252,61 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудком" про залишення позову без розгляду задоволено. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бренд торг плюс" залишено без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.
Залишаючи без розгляду позовну заяву суд вказав, що  в матеріалах справи відсутні докази визнання третейської угоди    недійсною, вона не втратила чинності та може бути виконана. Крім того, до початку розгляду справи по суті відповідач подав заперечення проти вирішення спору в господарському суді.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бренд торг плюс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.04.2021 та справу передати для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права.
Скаржник зазначає, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, угода про відмову від права на звернення до господарського суду є недійсною. Арбітражна угода про передання спору на розгляд арбітражного суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав. У зв`язку з викладеним у сторін існує виключно правова можливість, а не обов`язок звертатися для вирішення спору в арбітражному порядку. Обмеження права звернення до господарського суду не допускається.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу 

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було надано відзив на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті 

Відповідно до  протоколу  автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2021 справу №910/1022/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Коротун О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2021 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Бренд торг плюс" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 12.04.2021, відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду на 07.06.2021.

Позиції учасників справи

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 07.06.2021 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.04.2021 скасувати та справу передати для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.
Представник відповідача у судовому засіданні апеляційної інстанції 07.06.2021 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

У січні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бренд торг плюс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» про стягнення 468 252,61 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання із оплати поставленого на підставі договору поставки №4600046495 від 27.11.2019 товару, у зв`язку з чим, позивач просив стягнути з відповідача основну заборгованість у розмірі 389     813,34 грн., 3% річних у розмірі 28     770,19 грн. та інфляційних у розмірі 49 669,08 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу надано строк для подання відповіді на відзив.
12.02.2021 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» надійшла заява про заперечення проти вирішення спору в господарському суді, в якій відповідач зазначив про те, що в п. 10.2 договору поставки №4600046495 від 27.11.2019 сторони дійшли згоди про те, що всі спори, розбіжності та вимоги, що виникають з цього договору чи у зв`язку з ним, підлягають розгляду та вирішенню в Постійно діючому третейському суді при Товарній біржі «Київська Універсальна Біржа», за адресою: м. Київ, Залізничне шосе, 57. У зв`язку з чим, позов підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 7 ч. 1  ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудком" про залишення позову без розгляду задоволено. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бренд торг плюс" залишено без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.
Залишаючи без розгляду позовну заяву суд вказав, що  в матеріалах справи відсутні докази визнання третейської угоди    недійсною, вона не втратила чинності та може бути виконана. Крім того, до початку розгляду справи по суті відповідач подав заперечення проти вирішення спору в господарському суді.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з положеннями частини 1  статті 124 Конституції України  правосуддя в Україні здійснюється виключно судами.
Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 № 15-рп/2002  визначено, що передбачене  Конституцією України  право юридичної особи на захист судом своїх прав, установлює юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість кожному захищати свої права будь-якими не забороненими законом засобами. Кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом спосіб захисту прав, у тому числі судовий захист. Суб`єкти правовідносин, у тому числі юридичні особи, у разі виникнення спору можуть звертатися до суду за його вирішенням. Юридичні особи мають право на звернення до суду за захистом своїх прав безпосередньо на підставі  Конституції України. Держава має забезпечувати захист прав усіх суб`єктів правовідносин, у тому числі в судовому порядку. Право юридичної особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.
Рішенням Конституційного Суду України    у справі про завдання третейського суду від 10.01.2008 № 1-рп/2008 встановлено, що гарантуючи судовий захист з боку держави,  Основний Закон України  водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 5 ст. 55). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч. 2 ст.  22, ст.  64 Конституції України). Це відповідає також нормі ч. 1  ст. 55 Конституції України  за якою, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Відповідно до  статті 1 Закону України «Про третейські суди»  до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.
Статтею 5 Закону України «Про третейські суди»  визначено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього  Закону.
Частинами 1, 4, 6, 9  статті 12 Закону України «Про третейські суди»  передбачено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди; третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена, зокрема, шляхом обміну листами; посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору; третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.
Згідно з нормами статей  3,  5,  7,  12 Закону України «Про третейські суди»  передача спору на розгляд третейського суду є визначеним законом правом відповідних юридичних та/або фізичних осіб, яке реалізується шляхом укладення угоди між цими сторонами про передачу спору на вирішення третейським судом, а угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.
Отже, третейська угода щодо передачі спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є угодою про обрання одного із способів вирішення спору.
Суд першої інстанції встановив, що сторони визначили порядок вирішення спорів.
Так,  27.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фудком» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бренд торг плюс» укладено договір поставки №4600046495 від 27.11.2019.
Відповідно до пункту 10.2 договору сторони дійшли згоди про те, що у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони, керуючись  ст. 5 Закону України «Про третейські суди», домовляються про те, що всі спори, розбіжності та вимоги, що виникають з даного договору чи у зв`язку з ним, підлягають розгляду і вирішенню в Постійно діючому третейському суді при Товарній біржі «Київська Універсальна Біржа», за адресою: м. Київ, Залізничне шосе, 57, рішення якого є остаточними і обов`язковими для обох сторін, і оскарженню не підлягають, крім випадків передбачених  Законом України «Про третейські суди». Сторони погодили, що в процесі розгляду та вирішення спорів буде застосовуватися Регламент третейського суду при Товарній біржі «Київська Універсальна Біржа». Правом, що регулює даний договір - є матеріальне право України. Припинення дії договору не звільняє сторони від всіх своїх зобов`язань, передбачених даним пунктом договору та невиконаних на момент припинення дії договору, а також у разі якщо вони виникнуть після припинення терміну дії договору.    
Таким чином, підписуючи договір поставки №4600046495 від 27.11.2019, сторони досягли згоди щодо розгляду спорів, пов`язаних із цим договором у Постійно діючому третейському суді при Товарній біржі «Київська Універсальна Біржа».
З матеріалів справи вбачається, що 12.02.2021 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» надійшла заява про заперечення проти вирішення спору в господарському суді та просив позов залишити без розгляду на підставі п. 7 ч. 1  ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, оскільки сторони включили у договір третейське застереження.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.08.2018 у справі №906/493/16 викладено правовий висновок про те, що:
у разі наявності арбітражної угоди між сторонами спору та поданого стороною відповідно до вимог  Господарського процесуального кодексу України  клопотання про припинення провадження господарський суд може продовжити розгляд справи за умови встановлення в передбаченому законом порядку недійсності, втрати чинності або неможливості виконання вказаної угоди не пізніше початку розгляду справи по суті;
господарський суд має тлумачити будь-які неточності в тексті арбітражної угоди та розглядати сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності на користь її дійсності, чинності та виконуваності, забезпечуючи принцип автономності арбітражної угоди;
суд може визнати угоду такою, що не може бути виконана, внаслідок істотної помилки сторін у назві арбітражу, до якого передається спір (відсилання до неіснуючої арбітражної установи), за умови відсутності в арбітражній угоді вказівки на місце проведення арбітражу чи будь-яких інших положень, які б дозволяли встановити дійсні наміри сторін щодо обрання певної арбітражної установи чи регламенту, за яким має здійснюватись арбітражний розгляд. У разі невизначеності арбітражної установи сторона арбітражної угоди не має обов`язку перед зверненням до компетентного державного суду звертатися до однієї чи декількох арбітражних установ для того, щоб вони вирішили питання щодо своєї компетенції стосовно цього спору.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.05.2019 у справі №921/421/18, від 24.07.2019 у справі №904/3096/18, від 13.06.2019 у справі №913/488/18, від 25.06.2019 у справі  911/1696/18, від 15.10.2019 у справі №911/1595/18.
З матеріалів справи вбачається, що третейська угода не визнана недійсною, не втратила чинності та може бути виконана.
При цьому, до початку розгляду справи по суті відповідач подали заперечення проти вирішення спору в господарському суді.
Відповідно до п. 7 ч. 1      ст. 226 Господарського процесуального кодексу України     суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.
Враховуючи вказане вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд торг плюс» без розгляду    на підставі    п. 7 ч. 1      ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, оскільки в матеріалах справи відсутні докази визнання третейської угоди    недійсною, вона не втратила чинності та може бути виконана, при цьому, до початку розгляду справи по суті відповідач подав заперечення проти вирішення спору в господарському суді.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 12.04.2021 прийнята у відповідності з вимогами процесуального права та правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частина 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).
За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми чинного законодавства, у зв`язку з чим, правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваної у даній справі ухвали суду відсутні.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не спростовують висновків місцевого господарського суду, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бренд торг плюс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.04.2021 у справі №910/1022/21  залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.04.2021 у справі №910/1022/21 залишити без змін.
3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Бренд торг плюс".
4. Матеріали справи №910/1022/21  повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

          Повний текст постанови підписаний 10.06.2021.

Головуючий суддя                                                            А.Г. Майданевич 

Судді                                                                                В.В. Сулім

                                                                                О.М. Коротун