КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження:                                                                      Доповідач - Ратнікова В.М.
 № 22-ц/824/6291/2021
 
П О С Т А Н О В А
 
                                      І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
м. Київ                                                                                                 Справа № 752/14951/20
 
08 квітня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів  Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді   - Ратнікової В.М.
суддів                        - Левенця Б.Б.    
                                   - Борисової О.В.
при секретарі            -Мариненко  Я.С.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_1 адвоката  Москалюк  Тетяни Віталіївни на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16 листопада 2020 року, постановлену під головуванням судді Колдіної  О.О., у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 04 серпня 2020 року, виданого Голосіївським районним судом м. Києва у цивільній справі за заявою ОСОБА_2   про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини,-
 
в с т а н о в и в:
 
30 липня 2020 року  представник ОСОБА_2   адвокат Каменська  Ніна  Петрівна поштою направила  на адресу Голосіївського районного суду м. Києва  заяву про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.
На обґрунтування заяви зазначала, що з 25.02.2016 року  ОСОБА_2   перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 . В шлюбі у них  ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась  донька ОСОБА_3 . Після народження дитини вони всі разом проживали за адресою: АДРЕСА_1 . 29 лютого 2020 року  заявнику стало відомо про зраду дружини і вона  переїхала проживати  до своїх батьків  за адресою: АДРЕСА_2 , к.7,8.  10 березня 2020 року  ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом  про розірвання шлюбу, дана справа  ще не розглянута судом.  
Зазначала, що на даний  час малолітня донька проживає  разом із батьком, мати  добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає . Домовленості та згоди щодо розміру та порядку оплати аліментів між заявником та боржником не досягнуто.
З огляду на зазначені обставини, просила суд видати судовий наказ, за яким стягнути з ОСОБА_1   на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання  дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2   у розмірі 1/4  частини  з усіх видів заробітку (доходу) боржника, починаючи з дня подання заяви про видачу судового наказу і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
04 серпня 2020 року  Голосіївським районним судом м. Києва  було видано  судовий наказ, за яким стягнуто з ОСОБА_1   на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання  дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2   у розмірі 1/4  частини  з усіх видів заробітку (доходу) боржника, починаючи з  30 липня 2020 року.
Стягнуто з ОСОБА_1   на користь держави  судовий збір у розмірі  210,20 грн.
27 серпня 2020 року  представник ОСОБА_1   адвокат Москалюк  Тетяна Віталіївна поштою направила  на адресу Голосіївського районного суду м. Києва  заяву про  перегляд судового наказу про стягнення аліментів  з ОСОБА_1   від  04 серпня 2020 року  за нововиявленими обставинами.
На обґрунтування заяви зазначала, що вказаний судовий наказ  має бути скасований з підстав необгрунтованості та безпідставності вимог заявника. Вказує на те, що при постановленні оскаржуваного наказу суду не були відомі  суттєві обставини справи, знаючи про які, суд прийняв би інше рішення.  Зазначає, що  підстав для стягнення з ОСОБА_1    аліментів на утримання   доньки  ОСОБА_3 на користь  батька ОСОБА_2 немає, так як з 01 квітня 2020 року ОСОБА_1 не проживає разом  з ОСОБА_2 , не веде з ним спільне господарство та спільний бюджет. Причиною  неприязних стосунків є систематичні сварки та рукоприкладство ОСОБА_2 , погрози в бік дружини, насилля у сім`ї, яке застосовує чоловік, що змушувало ОСОБА_1   звертатись із заявами   до поліції. Така  ситуація  в  сім`ї  призвела до того, що  ОСОБА_1 забрала  малолітню доньку та переїхала жити до своїх батьків. Донька до 07  липня 2020 року  постійно проживала  з мамою, дідусем та бабусею за адресою: АДРЕСА_2 , кімнати 7,8.  ОСОБА_1 повністю виконувала свої обов`язки щодо матеріального  утримання дитини,  приймала участь у її духовному  та фізичному  розвитку.  При цьому батько дитини ОСОБА_2 ухилявся від виконання своїх обов`язків, коштів на утримання дитини не надавав, що і стало підставою для   звернення ОСОБА_1   до суду  із  позовною заявою  про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки. За вказаною заявою  Голосіївським  районним судом м.Києва  30.06.2020 року відкрито провадження у справі №  752/10471/20.
07 липня 2020 року  батько не повернув дитину з прогулянки матері, змінив  місце проживання доньки та  не надає можливості матері спілкуватись з дитиною. Тобто,  з 07 липня  по 25 серпня 2020 року  мати доньку не бачила та не знає  де перебуває остання, що змусило її звернутись  до правоохоронних органів з відповідною заявою.  Після проведеної перевірки за її заявою  надали відповідь про те, що дитина знаходиться з батьком,підстав для порушення кримінальної справи немає  так як  між сторонами виникли цивільно-правові відносини.
Станом на  25 серпня 2020 року  ОСОБА_1 також подано до Голосіївського районного суду  м. Києва  позов про розірвання шлюбу, про визначення місця проживання  дитини з матір`ю.
З огляду на те, що з позовом про стягнення  аліментів ОСОБА_1 звернулась до суду 01 червня 2020 року, провадження у даній справі було відкрито  30 червня 2020 року, а ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів  03 серпня 2020 року, вважає, що вказані обставини є істотними   при вирішенні  заяви  ОСОБА_2   про стягнення аліментів, які   існували на час розгляду заяви, не були відомі суду та не були враховані судом при видачі судового наказу 04 серпня 2020 року, а тому наявні правові підстави  для задоволення  заяви ОСОБА_1   про перегляд  судового наказу про стягнення аліментів  від 04 серпня 20120 року за нововиявленими обставинами, скасування судового наказу  та  для відмови у видачі  судового наказу про стягнення аліментів  з ОСОБА_1 .
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 листопада 2020 року  у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами  судового наказу від 04 серпня 2020 року у  справі  за заявою ОСОБА_2 про стягнення аліментів   з ОСОБА_1   відмовлено.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1   адвокат Москалюк  Тетяна Віталіївна 01.12.2020 року поштою  направила на адресу суду апеляційну скаргу, в якій просила  скасувати  ухвалу суду першої інстанції та постановити нове  судове рішення про  задоволення заяви  ОСОБА_1 про перегляд  судового наказу Голосіївського районного суду м.Києва від 04 серпня 2020 року за нововиявленими обставинами, скасувати вказаний судовий наказ.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що при постановленні оскаржуваної ухвали  суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, які вже були  в матеріалах справи  на час  винесення судового наказу, так і доказам, які були надані до заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.
Зазначає що, відмовляючи у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами  судового наказу від 04 серпня 2020 року, суд першої інстанції не врахував  доводів  заявниці  про те, що на час  видачі  Голосіївським  районним  судом м.Києва  судового наказу від 04 серпня 2020 року, в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва вже перебувала цивільна справа  за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення  аліментів та що між сторонами існує спір щодо місця проживання дитини.   Вказані обставини  ОСОБА_2 приховав від суду  при зверненні із заявою про видачу судового наказу, а тому вони не були враховані  судом при винесенні   судового наказу і є нововиявленими, істотними  для справи  обставинами. 
Посилається також на те, що  при видачі судового наказу  судом не було досліджено  майновий стан матері, чи спроможна вона  сплачувати аліменти, чи є у неї на утриманні інші непрацездатні особи. Розглядаючи заяву про перегляд судового наказу   за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, на виконання вимог ст.ст.  6,79,81,89 ЦПК України  повинен був з`ясувати вказані обставини та дослідити докази, які характеризують ОСОБА_1 . 
Вказує та те, що  судом також не було перевірено чому така маленька дитина ( 4 рочки)  проживає  лише з батьком. Суд не звернув уваги на те, що в справі відсутні належні та беззаперечні докази того, що  дитина  постійно проживає з батьком, перебуває на його утриманні та потребує   матеріальної допомоги  у вигляді аліментів від мами.
Вважає, що  між батьками існує спір щодо права на отримання  аліментів та розміру аліментів, а тому такий спір має бути розглянутий судом у позовному провадженні.
05 квітня 2021 року  представник  заявника ОСОБА_2 адвокат  Каменська  Ніна Петрівна  поштою направила на адресу суду  відзив на апеляційну скаргу, який надійшов до суду 07 квітня 2021 року.  У відзиві просила  залишити апеляційну скаргу  ОСОБА_1   без задоволення, а ухвалу  Голосіївського районного суду м.Києва від  16 листопада 2020 рок у- залишити без змін.
Посилається на безпідставність доводів апеляційної скарги про те, що   ОСОБА_2 вчиняв насильство в сім`ї, така інформація є недостовірною, що підтверджується  постановами Голосіївського  районного суду м.Києва  від 27.05.2020 року у справах № 752/5872/20 та № 752/6781/20, якими провадження у справах про притягнення  ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності  за ознаками  адміністративного правопорушення  за ч.1ст.173-1 КУпАП закрито на підставі п.1ст.247 КУпАП  зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення . Постановою слідчого СВ Голосіївського  УП ГУНП в м.Києві  Ольшевського С.В. від 22.05.2020 року закрито кримінальне провадження, внесене до  ЄРДР 03.04.2020 року за № 12020100010002343 за ознаками  кримінального правопорушення, передбаченого  ч.1 ст.125 КК України ( за відсутності в діянні ОСОБА_2 складу  кримінального  правопорушення).
Зазначає,  що наявність  в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва   справи  № 752/10471/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання  дитини   на час винесення судового наказу Голосївського районного суду м.Києва від 04 серпня 2020 року не є нововиявленою та істотною для справи обставиною, з огляду на вимоги ст. 423 ЦПК України і суд першої інстанції прийшов до вірного висновку  про відмову  у задоволенні  заяви ОСОБА_1   про перегляд вказаного судового наказу за нововиявленими обставинами. 
В судовому  засіданні   ОСОБА_1 та її представник  адвокат Волощук  Володимир Вікторович  повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.
ОСОБА_2 та його представник  адвокат Каменська  Ніна  Петрівна в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи  повідомлені  судом, причин неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважає можливим  розгляд справи у їх відсутності.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи,  вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга   підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 25 лютого 2016 року  між ОСОБА_2 та  ОСОБА_1   був укладений шлюб, який зареєстрований  Відділом державної  реєстрації  актів цивільного стану Солом`янського  районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №  292. Після реєстрації шлюбу  прізвище дружини- ОСОБА_7 .
 Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
30 липня 2020 року  ОСОБА_2 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва  із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки  ОСОБА_3  у розмірі ј частини  з усіх видів її доходу.
04 серпня 2020 року  Голосіївським районним судом м. Києва  було видано  судовий наказ, за яким стягнуто з ОСОБА_1   на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання  дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2   у розмірі 1/4  частини  з усіх видів заробітку (доходу) боржника, починаючи з  30 липня 2020 року. Стягнуто з ОСОБА_1   на користь держави  судовий збір у розмірі  210,20 грн.
Відмовляючи  у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами  судового наказу від 04 серпня 2020 року у  справі  за заявою ОСОБА_2 про стягнення аліментів   з ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається заявниця, не є нововиявленими  та  істотними для справи обставинами, що не були та не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи. Посилання заявниці на таку нововиявлену обставину, як наявність між батьками спору  щодо місця  проживання дитини, є  помилковим, так як вказана обставина в розумінні вимог ст.  423 ЦПК України   є новою  обставиною, оскільки заявниця звернулась до суду з вказаним позовом  після  видачі  судового наказу про стягнення аліментів.
З такими висновками  суд першої інстанції колегія суддів  в повному обсязі погодитись не може, з огляду на наступне.
Згідно  вимог  ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. 
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо  заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Відповідно до ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу. 
Судовий наказ видано відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, а тому йогоможе бути переглянуто за нововиявленими обставинами.
У заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами заявник вказав на наявність підстав для такого перегляду, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.
Відповідно до ч.1, п. 1 ч. 2 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
За змістом п. 1 ч. 1 ст.424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано з підстави, визначеної п. 1 ч. 2 статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
Отже, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423, п. 1 ч. 1 ст.424 ЦПК України нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а строк звернення із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами починає відлік із дня, коли заявник дізнався або міг дізнатися про існування цих нововиявлених обставин, які йому не були відомі на час розгляду справи.
З матеріалів справи вбачається, що заявниця,як на нововиявлені обставини посилалась на те, що на час  видачі судового наказу від 04 серпня 2020 року про стягнення з неї аліментів на утримання доньки, в провадженні  Голосіївського  районного суду м.Києва  вже перебувала  цивільна справа  за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення  з нього аліментів  на її користь на утримання доньки, а також  посилалась на наявність   між нею  та ОСОБА_2 спору  щодо визначення місця проживання  дитини для вирішення якого вона звернулась до Голосіївського районного суду  з відповідним позовом.
Відповідно до ст.51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Способи виконання батьками обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини встановлені ст.181СК України та, відповідно, визначаються за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Судом встановлено , що 30 липня 2020 року  ОСОБА_2 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва  із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки  ОСОБА_3  у розмірі ј частини  з усіх видів її доходу.
04 серпня 2020 року  Голосіївським районним судом м. Києва  було видано  судовий наказ, за яким стягнуто з ОСОБА_1   на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання  дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2   у розмірі 1/4  частини  з усіх видів заробітку (доходу) боржника, починаючи з  30 липня 2020 року .
Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Стаття 429 ЦПК України унормовує розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами; за змістом частини другої цієї статті суд розглядає справу за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Таким чином, нововиявленими обставинами за своєю суттю є фактичні дані, що в установленому законом порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення (частина друга статті 423 ЦПК України).
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:  1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Вказані правові норми передбачають, що це мають бути обставини, які є істотними, тобто, такими, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення; вони є нововиявленими, а не новими обставинами, тобто, існували на час розгляду судом спору; вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
Підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
На відміну від нововиявлених обставин, нові обставини, тобто обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухвалені судового рішення, є новими обставинами. За аналогією не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами нові докази.
Згідно з практикою ЄСПЛ процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, наявність доказу, недоступного раніше, який однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення «Праведная проти Росії» від 18 листопада 2004 року).
З   наданих доказів достовірно встановлено, що  на час звернення  ОСОБА_2   30 липня 2020 року до суду із заявою про видачу судового наказу  та на час видачі судового наказу Голосіївського районного суду м.Києва від 04 серпня 2020 року  про стягнення   з ОСОБА_1   на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання  дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2   у розмірі 1/4  частини  з усіх видів заробітку (доходу) боржника, починаючи з  30 липня 2020 року,  30  червня 2020 року  Голосіївським районним судом м.Києва було відкрито провадження у справі № 752/10471/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів  на утримання  дитини ОСОБА_3 .
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо  наявні обставини, передбачені частиною першою статі  186 цього Кодексу.
Згідно вимог  п.3 ч.1 ст. 186 ЦПК України,  суддя відмовляє  у  відкритті провадження  у справі, якщо у провадженні  цього чи іншого суду  є справа  зі спору  між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що заявниця  обгрунтовано посилалась в своїй заяві, як на істотну для справи  нововиявлену обставину- на наявність   на  день  видачі судового наказу Голосіївського районного суд м.Києва  від 04 серпня 2020 року  в провадженні  Голосіївського районного суду м.Києва  цивільної справи  № 752/10471/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів  на утримання  дитини ОСОБА_3 . 
Вказана обставина не була відома суду та заявниці, так як відповідно до вимог ст. 167 ЦПК України  розгляд заяви про видачу судового наказу  проводиться без судового  засідання і  повідомлення заявника та боржника, а тому доводи апеляційної скарги  про неправильність висновку суду  першої інстанції в цій частині є обгрунтованими. 
Посилання заявниці на таку нововиявлену обставину, як наявність між батьками спору  щодо місця  проживання дитини, є  помилковим, так як вказана обставина в розумінні вимог ст.  423 ЦПК України   є новою  обставиною, оскільки заявниця звернулась до суду з вказаним позовом  після  видачі  судового наказу про стягнення аліментів, а тому  суд першої інстанції обгрунтовано відхилив вказаний довід заявниці.
Доводи апеляційної скарги  про те, що  при видачі судового наказу  судом не було досліджено  майновий стан матері, чи спроможна вона  сплачувати аліменти, чи є у неї на утриманні інші непрацездатні особи та не було перевірено чому така маленька дитина ( 4 рочки)  проживає  лише з батьком, колегія суддів  відхиляє, так як судовий наказ-це особлива  форма цивільного судочинства, яка не  передбачає права суду додатково  збирати  докази та додатково з`ясовувати обставини справи.
У відповідності до ч. 2, 3 та 7 ст. 429 ЦПК України справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. Судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах.
Тлумачення вищенаведених положень ст. 429 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд має перевірити законність  судового рішення,ухваленого за заявою про перегляд  судового рішення за нововиявленими  обставинами  та, відповідно до положень ст. 374 ЦПК України, прийняти рішення за результатами розгляду апеляційної скарги.
При цьому апеляційний суд в межах своїх повноважень повинен скасувати рішення суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, до повноважень якого у цій справі віднесено вирішення питання про розгляд заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по суті. Нормами ЦПК України не передбачено права суду апеляційної інстанції постановляти ухвалу про задоволення такої заяви чи відмову у її задоволенні.
Відповідна правова позиція зазначена Верховним Судом у постановах від 16 січня 2018 року у справі № 1519/2-1411/11 (провадження № 61-1373 св 17), від 13 листопада 2019 року у справі № 2610/12441/2012 (провадження № 61-17970св18), 15 січня 2020 року у справі № 263/2998/19 (провадження № 61-20049св19) та від 15 липня 2020 року № 2-215/11 (провадження № 61-46492св18).
Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 368,  374, 376, 379, 381-384 ЦПК України, суд, -
 
                                               п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 адвоката  Москалюк  Тетяни Віталіївни задовольнити  частково.
Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16 листопада 2020 року скасувати, справу направити  для продовження розгляду до  суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.
    
 Повний текст постанови складено  09  квітня  2021року.
 
                          Головуючий:                                                           Судді: