Ухвала
 
27 травня 2021 року 
 
м. Київ
 
справа № 646/4760/20
провадження № 61-8043ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І., 
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про захист прав споживачів,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи Харківгаз» (далі - АТ «Оператор газорозподільної системи Харківгаз») про скасування донарахування об`єму та вартості необлікованого (донарахованого) природного газу.
 
Позов мотивовано тим, що між AT «Харківгаз» та ОСОБА_1 було укладено договір розподілу природного газу, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач, зобов`язаний своєчасно оплачувати товариству вартість природного газу в обсягах та порядку, що визначені договором. 25 лютого 2020 року представниками оператора ГРМ Чугуївського відділення AT «Харківгаз» було проведено обстеження системи газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , та складено акт про порушення від 25 лютого 2020 року № 72/000317, в якому зазначено, що встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодексу ГРС): «підпункту 3 пункту 1 глави 2 розділ XI - несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу)». Цього ж дня лічильник газу Gallus G-4», № 002731698 було демонтовано для проведення повірки та експертизи, а також запрошено позивача для присутності при проведенні експертизи, про що складено протокол щодо направлення ЗВТ на експертизу від 25 лютого 2020 року.
 
На підставі акту № 72/000317 виявлення порушень від 25 лютого 2020 року та експертизи лічильника газу комісією з розгляду актів про порушення Чугуївського відділення AT «Харківгаз» 29 липня 2020 року було винесено рішення щодо задоволення акту про порушення від 25 лютого 2020 року № 72/000317, визнано таким, що відповідає вимогам Кодексу ГРС, а саме підпункту 3 пункту 1 глави 2 розділу XI - несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу) та здійснено донарахування об`ємів необлікованого природного газу за період з 26 серпня 2019 року по 25 лютого 2020 року в сумі 32 729, 67 грн.
 
Посилаючись на те, що при здійсненні нарахування відповідачем необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу не встановлено факту несанкціонованого втручання позивача в роботу конструкції лічильника (ЗВТ), внаслідок якого спричинено викривлення даних обліку природного газу та невідповідність пломби лічильника заводській, ОСОБА_1 просив суд скасувати акт - розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу від 29 липня 2020 року про донарахування ОСОБА_1 вартості об`єму та обсягу природного газу у розмірі 32 729,67 грн.
 
Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року, позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.
 
ОСОБА_1 у травні 2021 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року у вищевказаній справі, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
 
Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2020 року розгляд цієї справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
 
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 25 січня 2021 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
 
Отже, суди попередніх інстанцій визнали цю справу малозначною.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Предметом спору у цій справі є вимоги як немайнового характеру, а саме: скасування донарахування обєму та вартості необлікованого (донарахованого) природного газу у розмірі 32 729,67 грн, що станом на 01 січня 2021 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн х 250 = 567 500,00 грн).
Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
 
Касаційна скарга не містить посилання на підстави, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.
 
Посилання заявника на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу касаційного оскарження не заслуговують на увагу, оскільки з указаних підстав підлягають оскарженню рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанова суду апеляційної інстанції крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті, зокрема, у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто такі доводи є виконанням вимог процесуального закону щодо змісту будь-якої касаційної скарги, а тому самі по собі не вказують на фундаментальність порушених у скарзі питань для формування єдиної правозастосовчої практики, та не свідчить про наявність інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню.
 
Верховний Суд зауважує, що обґрунтування касаційної скарги підставами, передбаченими частиною другою статті 389 ЦПК України, не звільняє заявника від обов`язку, у відповідності до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, обґрунтувати підстави перегляду в касаційному порядку судових рішень у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
 
Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що ця справа є малозначною в силу своїх властивостей, враховуючи предмет позову та характер правовідносин, у яких виник спір, а тому за відсутності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, судові рішення, ухвалені у цій справі, не підлягають касаційному оскарженню.
 
Разом із цим, зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у цій справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень про відмову у відкритті касаційного провадження.
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
 
Верховний Суд урахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» (рішення від 09 жовтня 2018 року «Азюковська проти України»).
 
Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не наведені, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.
 
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про захист прав споживачіввідмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	І. Ю. Гулейков     О. В. Ступак      Г. І. Усик