Справа № 754/14783/17                                                                                              Головуючий в суді І інстанції Галась І.А.
Провадження № 22-ц/824/ 4893/2021                                                                       Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
08 квітня 2021 року                                                                                                           м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого - Мельника Я.С.,
суддів: Гуля В.В., Матвієнко Ю.О., 
за участі секретаря Примушка О.В.,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05 лютого 2021 року про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва про визнання неправомірними дії щодо невиконання рішення суду, визнання незаконним та скасування наказів, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та поновлення на роботі,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2021 року  ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною заявою, яку обґрунтовувала тим, що на виконанні Деснянського РВ ДВС у м. Києві ЦМ УМЮ перебувало виконавче провадження ВП № 56645395 з виконання виконавчого листа у справі № 754/14783/17 про визнання незаконним та скасування наказу № 222 від 07 листопада 2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади лікаря - стоматолога - терапевта філії № 3 Комунального підприємства «Консультативно - діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, поновлення ОСОБА_1 на посаді, стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 18 990, 40 грн. та моральної шкоди в розмірі 20 000, 00 грн. 
Зазначає, що 26 грудня 2020 року отримала лист Деснянського РВ ДВС у м. Києві ЦМ УМЮ, який містив пошкоджений оригінал виконавчого листа, жодних пояснень причин повернення виконавчого листа їй надано не було, та оскільки вона має намір повторно пред`явити виконавчий лист до виконання, а виконавчий лист є суттєво пошкодженим, то вона вимушена звернутися до суду із цією заявою. 
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05 лютого 2021 року заяву задоволено, видано дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 754/14783/17.
Не погоджуючись із цією ухвалою, представник КП «КДЦ» Деснянського району м. Києва подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неповне з`ясування судом усіх обставин справи.
У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 не надала належних доказів втрати оригіналу виконавчого листа, що може бути єдиною підставою для видачі дублікату виконавчого листа, крім того ОСОБА_1 не виконувала вимоги державних виконавців та у визначені строки не з`являлася на робочому місці, натомість відповідачем було здійснено усі належні дії з виконання виконавчого листа, і місцевим судом також не було витребувано матеріали виконавчого провадження для встановлення дійсних обставин втрати виконавчого листа, через що вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 було повернуто виконавчий лист № 754/14783/17 від 19 червня 2018 року, однак він виявився пошкодженим, та оскільки вона має намір пред`явити до виконання, суд дійшов висновку про наявність підстав для видачі дубліката виконавчого листа.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04 квітня 2018 року у справі № 754/14783/17 позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано незаконним та скасовано наказ № 222 від 07 листопада 2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади лікаря - стоматолога - терапевта філії № 3 Комунального підприємства «Консультативно - діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, поновлено ОСОБА_1 на посаді, стягнуто з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 18 990, 40 грн. та моральну шкоду в розмірі 20 000, 00 грн. 
Постановою Апеляційного суду міста Києва від 07 червня 2018 року рішення Деснянського районного суду було змінено в частині назви посади позивача та зменшено розмір моральної шкоди до 10 000 гривень.
На виконання вказаного судового рішення 19 червня 2018 року було видано виконавчий лист № 754/14783/17.
Постановою Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) від 21 грудня 2020 року (ВП № 56645395) виконавчий лист № 754/14783/17 був повернутий стягувачу, який ОСОБА_1 отримала 26 грудня 2020 року. 
При цьому, постановою Верховного Суду від 19 серпня 2020 року у справі № 754/14783/17 встановлено, що доказів фактичного допущення ОСОБА_1 до робочого місця виконавче провадження не містить.
Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.
Відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до пункту 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
Основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа є: втрата виконавчого документа та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскільки заявниця у належні строки пред`явила виконавчий лист до виконання, та при його повернення він виявився пошкодженим, та оскільки заявниця має намір пред`явити його до виконання, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа. 
Доводи апелянта про те, що заявницею не було надано належних доказів втрати оригіналу виконавчого листа, колегія суддів відхиляє, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, крім того письмовими доказами підтверджується факт істотного пошкодження виконавчого листа, що означає його втрату, через що такі доводи не спростовують обґрунтованих висновків суду у цій частині.
Посилання апелянта на те, що саме ОСОБА_1 не виконувала вимоги державного виконавця та не вчиняла дій з метою виконання судового рішення про поновлення на роботі, а також на те, що постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу не скасована, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ці обставини не впливають на вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа за наявності на це законних підстав.
Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, апеляційна скарга не містить.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які б відповідно до ст. 376 ЦПК України, могли б бути підставою для її скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду - без змін.
Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року - без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Головуючий:                                          Судді: