ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" квітня 2021 р.           Справа № 910/17887/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Кропивної Л.В.
суддів:            Ходаківської І.П. 
          Зубець  Л.П. 
 
представники сторін не викликались,
розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Арабський Енергитичний Альянс ЮЕЙ"
на рішення господарського суду міста Києва від 17.02.2021 р. (повний текст складено 17.02.2021 р.)
у справі № 910/17887/20 (суддя - Лиськов М.О.)
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "НЕЙЛІС"
до товариства з обмеженою відповідальністю "Арабський Енергитичний Альянс ЮЕЙ"
про стягнення 192 863,38 грн.,-
В  С  Т  А  Н  О  В  И  В:
Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "НЕЙЛІС" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Арабський Енергитичний Альянс ЮЕЙ" про стягнення 192 863,38 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати отриманого за договором поставки № 25112019 від 25.11.2019 р. товару.
Рішенням господарського суду міста Києва від 17.02.2021 р. у справі № 910/17887/20 позов задоволено: стягнуто з ТОВ "Арабський Енергитичний Альянс ЮЕЙ" на користь ТОВ "НЕЙЛІС" 185   260,00 грн. боргу, 5   090,95 грн. пені, 2 512,43 грн. 3 % річних та 2 892,95 грн. судового збору за подання позову. 
Мотивуючи рішення, суд першої інстанції встановив, що відповідачем порушено умови договору поставки № 25112019 від 25.11.2019 р. щодо здійснення повного та своєчасного розрахунку за отриманий товар. Перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку пені та 3 % річних заявлені позивачем вимоги визнано судом обґрунтованими.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "Арабський Енергитичний Альянс ЮЕЙ" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким залишити позовні вимоги без задоволення.
Умотивовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник вказував, що позивачем в порушення умов договору поставки не було надано відповідачу рахунки на оплату товару, наявність яких є обов`язковою умовою для проведення розрахунків за поставлений товар, тож, на думку відповідача, строк оплати за договором не настав і, відповідно, він не може вважатися боржником, який прострочив виконання грошового зобов`язання. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Ходаківська І.П., Зубець Л.П., відкрито апеляційне провадження без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Як підтверджується матеріалами справи, 25.11.2019 р. між ТОВ "НЕЙЛІС" (постачальник) та ТОВ "Арабський Енергитичний Альянс ЮЕЙ" (покупець) укладено договір поставки № 25112019 (договір), за умовами якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця продукцію, а покупець зобов`язався її прийняти та оплатити. Асортимент, кількість та ціна товару, який має бути поставлений, а також порядок та умови розрахунків визначаються у специфікаціях.
Згідно специфікації № 1 до договору постачальник зобов`язувався поставити покупцеві товар - "Інгібітор видалення відкладень КЗ+ТУ 20.14.22-005-35202556-2018 код УКТЗЕД 3814009090" на загальну суму 175 890,00 грн. Також визначено порядок розрахунків, а саме: оплата по факту поставки, протягом 60-ти календарних днів з моменту підписання видаткової накладної та отримання рахунку від постачальника.
Відповідно специфікації № 2 до договору постачальник зобов`язувався поставити покупцеві "Інгібітор видалення відкладень КЗ+ТУ 20.14.22-005-35202556-2018 код УКТЗЕД 3814009090" на загальну суму 174 135,00 грн. Також визначено порядок розрахунків, а саме: оплата по факту поставки, протягом 10-ти календарних днів з моменту підписання видаткової накладної та отримання рахунку від постачальника.
За умовами специфікації № 3 до договору постачальник зобов`язувався поставити покупцеві "Інгібітор видалення відкладень КЗ+ТУ 20.14.22-005-35202556-2018 код УКТЗЕД 3814009090" на загальну суму 81 260,02 грн. Також визначено порядок розрахунків, а саме: оплата по факту поставки, протягом 10-ти календарних днів з моменту підписання видаткової накладної та отримання рахунку від постачальника.
На виконання умов договору постачальником здійснено поставку покупцю товару та передано товар у власність покупця, що підтверджується видатковою накладною № 3 від 26.11.2019 р. на суму 175 890,00 грн., товарно-транспортною накладною від 05.03.2020 р., де у розділі "документи з вантажем" зазначено, що відповідачу передавалася видаткова накладна № 075 від 05.03.2020 р. на суму 174 135,00 грн., видатковою накладною № 195 від 14.05.2020 р. на суму 81 260,02 грн., які підписані сторонами без зауважень.
За твердженням позивача, 20.02.2020 р. відповідачем проведено часткову оплату вартості отриманого товару у розмірі 75 890,00 грн. та 13.05.2020 р. на суму 170   135,02 грн. Однак, решта заборгованості в розмірі 185 260,00 грн. сплачена не була.
Враховуючи наведене, позивач стверджував, що заборгованість своєчасно та в повному обсязі відповідачем не була оплачена, у зв`язку з чим подано даний позов.
Відповідно до ч. 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, а тому обов`язок покупця сплатити продавцеві повну ціну переданого товару складає зміст основних його зобов`язань відповідно до ст. 692 ЦК України.
За умовами   ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Нормами статті 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. 
Відповідно до   ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як вбачається з матеріалів справи, постачальником виконано обов`язок з поставки товару покупцю на загальну суму 431  285,02?грн. за договором поставки. Водночас, за отриманий товар покупець розрахувався частково, доказів погашення заборгованості на суму 185   260,00 грн. ним не надано.
Отже, прийнявши товар без зауважень і не висловивши письмових вимог передати передбачені договором рахунки на оплату, відповідач не вправі посилатися на те, що постачальником не виставлено рахунків на оплату, оскільки вартість одиниці товару встановлено у специфікаціях до договору та вказані у видаткових накладних, у цьому зв`язку доводи апелянта з приводу того, що строк оплати за договором не настав, є неспроможними. 
Враховуючи умови договору (специфікацій), відповідач зобов`язаний був здійснити  розрахунок за отриманий товар: за видатковою накладною № 3 від 26.11.2019 р.  у строк до 26.01.2020 р.; товарно-транспортною накладною від 05.03.2020 р. до 15.03.2020 р.; видатковою накладною № 195 від 14.05.2020 р. до  24.05.2020 р.
Згідно зі  статтею 549 ЦК України  неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 9.4 договору сторони погодили, що за кожен день прострочення оплати, позивач нараховує відповідачу пеню на суму боргу в розмірі облікової ставки НБУ.
За приписами частини 2 статті 625 ЦК України   боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Перевіривши здійснені розрахунки, апеляційний господарський суд встановив, що нараховані позивачем 5 090,95 грн. пені  та 2 512,43 грн.   3 % річних за загальний період прострочення з 25.05.2020 р. - 05.11.2020 р., є такими, що ґрунтуються на умовах договору та нормах законодавства України, тож позовні вимоги правомірно задоволено судом першої інстанції.
Враховуючи наведене, судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.
Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України, суд,-
П  О  С  Т  А  Н  О  В  И  В:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Арабський Енергитичний Альянс ЮЕЙ" на рішення господарського суду міста Києва від 17.02.2021 р. у справі № 910/17887/20 залишити без задоволення. 
Рішення господарського суду міста Києва від 17.02.2021 р. у справі № 910/17887/20 залишити без змін. 
Матеріали справи № 910/17887/20 повернути до місцевого господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 19.04.2021 р.

Головуючий суддя                                                            Л.В. Кропивна 

Судді                                                                                І.П. Ходаківська

                                                                                Л.П. Зубець