ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 820/3730/18
адміністративне провадження № К/9901/66881/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянув в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пларіум Юкрейн» на рішення Харківського окружного адміністративного суду 12 червня 2018 року (суддя Білова О.В.) та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду 22 жовтня 2018 року (судді: Бенедик А.П. (головуючий), Сіренко О.І., Мельнікова Л.В.) у справі № 820/3730/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пларіум Юкрейн» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними дій, зобов`язання утриматися від вчинення певних дій,
У С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Пларіум Юкрейн» (далі - позивач, Товариство, ТОВ «Пларіум Юкрейн») звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків ДФС (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправними дії відповідача щодо проведення камеральної перевірки декларації з податку на прибуток ТОВ «Пларіум Юкрейн» за 2017 рік, зобов`язати відповідача утриматись від проведення камеральної перевірки декларації з податку на прибуток ТОВ «Пларіум Юкрейн» за 2017 рік; визнання протиправними дії відповідача, щодо складання та надіслання вимоги-запиту №13701/10/28-10-50-13-16 від 11.04.2018.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що камеральну перевірку контролюючим органом проведено поза межами строків, встановлених Податковим кодексом України, за її результатами не складено ані акту, ані довідки, що суперечить приписам статей 76, 86 Податкового кодексу України. Також позивач зазначив, що запит підписаний неуповноваженою особою і направлено без підстав, визначених пунктами 73.1, 73.2 статті 73 Податкового кодексу України.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
3. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2018 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, щодо складання та надіслання вимоги-запиту №13701/10/28-10-50-13-16 від 11.04.2018. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Частково задовольняючи вимоги суд першої інстанції виходив з того, що запит відповідача №13701/10/28-10-50-13-16 від 11.04.2018 містить посилання на дані податкової звітності позивача за 2017 рік, жодних обставин про протиріччя або недостовірність даних, які в них містяться, в запиті не наведено, так само як і не зазначено фактів, які свідчать про порушення позивачем приписів законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а тому дії контролюючого органу щодо його складання та надіслання є протиправними. 
В свою чергу, з огляду на встановлені обставини проведення камеральної перевірки відповідачем, суд дійшов висновку про відсутність в діях відповідача порушень при проведенні камеральної перевірки, та як наслідок, необґрунтованості заявлених позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо проведення камеральної перевірки декларації з податку на прибуток ТОВ «Пларіум Юкрєйн» за 2017 рік та зобов`язання утриматись від проведення перевірки.
4. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду 22 жовтня 2018 року, рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправними дій, зобов`язання утриматися від вчинення певних дій скасовано, та в цій частині в задоволенні позову відмовлено. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2018 залишено без змін.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що сам по собі факт направлення позивачу запиту про надання документів не порушує прав позивача, адже право податкового органу направляти платникам податків письмові запити з метою отримання податкової інформації прямо передбачено чинним законодавством України. 
Також суд вказав про наявність у відповідача встановленого законом права на проведення камеральної перевірки, а враховуючи відсутність прийнятих за її наслідками рішень, які зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо проведення камеральної перевірки декларації з податку на прибуток Товариства за 2017 рік та зобов`язання утриматись від проведення перевірки.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду 12 червня 2018 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог, постанову Харківського апеляційного адміністративного суду 22 жовтня 2018 року в повному обсязі та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
6. Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що Товариство 27.02.2018 подало до Офісу великих платників податків ДФС декларацію з податку на прибуток за 2017 рік по строку 27.02.2018, реєстраційний № 9299286019.
19.03.2018 року, посадовими особами податкового органу проведено камеральну перевірку декларації з податку на прибуток за 2017 рік по строку 27.02.2018 року за реєстраційним № 9299286019 в електронному вигляді. 
Під час розгляду справи у суді першої інстанції встановлено, що в ході камеральної перевірки показників, зазначених у податковій звітності, було проведено їх аналіз з наданими показниками фінансової звітності, яка відповідно до п. 46.2 ст. 46 Податкового кодексу України є додатком до податкової декларації з податку на прибуток (співставлення даних податкової та фінансової звітності, динаміка показників в порівнянні з аналогічним та попередніми періодами, визначення відносних та абсолютних показників відхилень). 
За результатами перевірки порушень не виявлено, відповідно акт перевірки не складався, проте на адресу надісланий запит №13701/10/28-10-50-13-18 від 11.04.2018, підписаний заступником начальника Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Любічевим В.О.
Позивач, не погоджуючись із правомірністю дій відповідача щодо проведення камеральної перевірки та щодо складання на надіслання вимоги-запиту, звернувся до суду із даним позовом.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. У доводах касаційної скарги позивач цитує норми матеріального та процесуального права та вказує на не з`ясування обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення у частині дослідження підстав протиправності дій з проведення камеральної перевірки та направлення вимоги-запиту.
9. Контролюючим органом надано відзив на касаційну скаргу, в якому вказує на необґрунтованість доводів касаційної скарги та просить залишити таку без задоволення.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
10. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):
10.1. Підпункти 20.1.2, 20.1.4 пункту 20.1 статті 20.
Контролюючі органи мають право:
для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом;
проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
10.2. Пункт 73.3 статті 73.
Контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.
Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).
У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.
10.3. Пункт 75.1 статті 75.
Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
10.4. Підпункт 75.1.1 пункту 75 статті 75.
Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
10.5. Пункт 76.1 статті 76.
Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
10.6. Пункт 76.2 статті 76.
Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.
10.7. Пункт 76.3 статті 76.
Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.
Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.
10.8. Пункт 86.2 статті 86.
За результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
11. Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених, зокрема  у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.
Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.
Відповідний акт за результатами камеральної перевірки складається у разі встановлення порушень.
Також у випадку встановлення порушень, контролюючим органом приймається податкове повідомлення-рішення.
12. Контролюючі органи мають право звернутися до платників податків із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Діяльність контролюючого органу та його посадових осіб щодо складання та направлення запиту платнику податків є лише службовою діяльністю працівників контролюючого органу, спрямованою на виконання своїх професійних обов`язків з метою отримання інформації необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функції та завдання.
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
13. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
14. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Товариства, суди першої та апеляційної інстанцій правильно виходили з того, що відповідач згідно з положеннями статей 75,76 Податкового кодексу України мав право на проведення камеральної перевірки декларації з податку на прибуток за 2017 рік, поданої позивачем 27.02.2018, яка проведена у визначений ст. 76 Податкового кодексу України строк - 19.03.2018. 
За результатами перевірки порушень виявлено не було, відповідно акт перевірки не складався.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Відтак, Кодекс адміністративного судочинства України не встановлює можливості захисту порушених прав та інтересів осіб на майбутнє, а судове рішення не повинно містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та про зобов`язання відповідача вчинити чи утриматись від вчинення певних дій на майбутнє.
Враховуючи, що контролюючим органом фактично реалізована його компетенція на проведення камеральної перевірки, за результатами якої актів індивідуальної дії, які зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача, не приймалось, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо проведення камеральної перевірки декларації з податку на прибуток Товариства за 2017 рік та зобов`язання утриматись від проведення перевірки.
15. Колегія суддів також погоджується і з висновком суду апеляційної інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог Товариства щодо визнання протиправними дії контролюючого органу щодо складання та надіслання вимоги-запиту №13701/10/28-10-50-13-16 від 11.04.2018, з огляду на те, що сам по собі факт направлення позивачу запиту про надання документів не порушує прав позивача, адже право контролюючого органу направляти платникам податків письмові запити з метою отримання податкової інформації прямо передбачено чинним законодавством України, 
В свою чергу, визначаючи правові наслідки недодержання вказаних вимог, законодавець визначив, що платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на запит, якщо він складений з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України.
Колегія суддів зазначає, що саме у разі прийняття контролюючим органом відповідного рішення за наслідками отриманої чи неотриманої від платника податків інформації на такий запит, зокрема прийняття наказу про проведення перевірки, проведення перевірки та подальшого оскарження платником податків відповідного наказу, дій щодо проведення перевірки чи актів індивідуальної дії, за результатами такої перевірки, при вирішенні спору судом підлягають оцінці і підстави призначення перевірки, зокрема, перевіряється відповідність запиту контролюючого органу вимогам закону, підстави ненадання платником податків документів на запит, повноту надання такої інформації, тощо.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що в даному випадку відсутній об`єкт судового захисту в межах спірних правовідносин.
16. Доводи касаційної скарги Товариства вказаних висновків не спростовують.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
17. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пларіум Юкрейн» на рішення Харківського окружного адміністративного суду 12 червня 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду 22 жовтня 2018 року слід залишити без задоволення.
18. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
19. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пларіум Юкрейн" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 820/3730/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	І.Я.Олендер І.А. Гончарова   Р.Ф. Ханова