УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 688/20/21
Провадження № 22-ц/4820/707/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 травня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В., 

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу № 688/20/21 за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою її представником ОСОБА_2 , на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 березня 2021 року (суддя Стаднічук Н. Л., повне судове рішення складено 15 березня 2021 року) у справі за позовом Хмельницького обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю. 
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, суд 
у с т а н о в и в :
       У січні 2021 року Хмельницький обласний центр зайнятості, звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначав, що з 11 вересня 2018 року по 20 вересня 2019 року ОСОБА_1 перебувала на обліку в Шепетівській міськрайонній філії Хмельницького обласного центру зайнятості, їй була призначена і виплачена допомога по безробіттю у розмірі 71825,68 грн. 17 січня 2020 року було установлено, що відповідачці з 14 серпня 2018 року поновлено виплату пенсії за вислугу років, тобто з дня, що слідує за днем звільнення з роботи, яка дає право на цей вид пенсії. ОСОБА_3 пенсію за вислугу років, ОСОБА_1 не мала статусу безробітного і відповідно права на отримання допомоги по безробіттю. 21 січня 2020 року і 14 серпня 2020 року Шепетівська міськрайонна філія Хмельницького обласного центру зайнятості надсилала відповідачці претензії про повернення отриманої допомоги, проте кошти не повернуті.
Тому позивач просив стягнути із ОСОБА_1 незаконно отриману допомогу по безробіттю у сумі 71825,68 грн і витрати по оплаті судового збору у розмірі 2102 грн.
Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 березня 2021 року позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Хмельницького обласного центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю у сумі 71825,68 грн. Вирішено питання про судовий збір.
ОСОБА_1 , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, через свого представника подала апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові. Посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Суд не взяв до уваги те, що вона у встановленому законом порядку звернулася до позивача за призначенням допомоги по безробіттю і до закінчення виплати допомоги по безробіттю пенсійне забезпечення не отримувала. При реєстрації та отриманні статусу безробітної у вересні 2018 року подала достовірні відомості. Позивач не надав доказів отримання нею одночасно доходу від Пенсійного фонду і допомоги по безробіттю. Суд не врахував, що із заявою про поновлення виплати пенсії звернулася у вересні 2019 року, а виплату пенсійного забезпечення проведено у січні 2020 року. 
       У відзиві позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на необґрунтованість її доводів. Вважає правильним висновок суду, що у зв`язку з поновленням виплати пенсії з 14 серпня 2018 року, ОСОБА_1 не мала права на отримання допомоги по безробіттю. 
Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Суд першої інстанції правильно установив, що 11 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Шепетівської міськрайонної філії Хмельницького обласного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного, зазначивши, що пенсію на пільгових умовах та за вислугу років не отримує.
З 18 вересня 2018 року по 12 вересня 2019 року відповідачка отримувала допомогу по безробіттю, що підтверджується записами у трудовій книжці та витягом з наказів Шепетівської міськрайонної філії Хмельницького обласного центру зайнятості.
Відповідно до листа Хмельницького обласного центру зайнятості від 12 лютого 2021 року ОСОБА_1 нарахована і виплачена допомога по безробіттю у сумі 71825,68 грн.
З 27 вересня 2011 року відповідачці призначена пенсія за вислугу років, виплату якої з 01 листопада 2011 року було припинено на підставі її заяви у зв`язку з продовженням роботи.
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про поновлення виплати їй пенсії. На підставі цієї заяви поновлено виплату пенсії з 14 серпня 2018 року (з дня, що слідує за днем звільнення з роботи).
Згідно з актом № 10 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 17 січня 2020 року установлено, що поновлення ОСОБА_1 виплати пенсії за вислугу років з 14 серпня 2018 року є підставою для повернення виплаченої допомоги по безробіттю у сумі 71825,68 грн, отриманої за період з 18 вересня 2018 року по 12 вересня 2019 року. 
Відповідачці була надіслана претензія № 19-06/174 про повернення незаконно отриманих коштів матеріального забезпечення на випадок безробіття, яку вона отримала 15 лютого 2020 року, проте кошти не повернула.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Задовольняючи позов, суд виходив з того, що ОСОБА_1 на час призначення допомоги не мала статусу безробітного, оскільки їй була призначена пенсія за вислугу років, що є підставою для стягнення суми виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття.
Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.
Пунктом 1 частини 1 статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.
Відповідно до частин 2 і 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
ОСОБА_1 у заяві про надання статусу безробітної від 11 вересня 2018 року зазначила, що пенсію на пільгових умовах та за вислугу років не отримує. 
Згідно з актом № 10 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 17 січня 2020 року установлено, що відповідачці з 14 серпня 2018 року поновлено виплату пенсії за вислугу років. 
Отже, неповідомлення ОСОБА_1 про обставини призначення їй пенсії за вислугу років, що впливає на умови виплати допомоги по безробіттю відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до частини третьої статті 36 цього Закону є підставою для стягнення суми виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття. 
Посилання відповідачки в апеляційній скарзі як на підставу для відмови у позові на те, що під час отримання допомоги по безробіттю вона не отримувала пенсійне забезпечення, не може бути взято до уваги, оскільки допомогу по безробіттю вона отримала у сумі 71825,68 грн за період з 18 вересня 2018 року по 12 вересня 2019 року, а виплату пенсії, призначеної за вислугу років у 2011 році, за її зверненням поновлено з 14 серпня 2018 році та фактично виплачено у січні 2020 році, що підтверджується випискою по особовому рахунку у банку, доданою до апеляційної скарги.
У зв`язку з наведеним вище апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю у сумі 71825,68 грн.
Зазначені позивачем у відзиві на апеляційну скаргу аргументи про законність та обґрунтованість судового рішення є слушними. 
З огляду на викладене рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права із додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.
Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення. 
 
Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 25 травня 2021 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай 

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта