ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/5126/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: А.В. Руденко
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  28 травня 2021 року                                                                                            м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
головуючого судді                                        Кучми А.Ю., 
суддів                                                            Аліменка В.О., Безименної Н.В.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року (м. Черкаси, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12 травня 2020 року №00862300320120 та податкове повідомлення-рішення від 12 травня 2020 року №00872300320120.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно з актом перевірки 04.03.2020 о 10 год. 20 хв. у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем здійснення господарської діяльності позивача було встановлено факт продажу однієї пляшки горілки об`ємом 0,1 л по ціні 24 грн без проведення операції через реєстр розрахункових операцій, та виявлено прозору з характерним запахом спирту рідину в пластиковій тарі, немарковану, без марок акцизного податку встановленого зразка, про що складено акт зняття залишків товарно-матеріальних цінностей. Оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями до позивача застосовані штрафні санкції зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка та зберігання фальсифікованих алкогольних напоїв. Позивач зазначає, що Податковий кодекс України не надає права працівникам органу ДПС складати будь-які документи, що стосуються інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, отже акт зняття залишків не підтверджує факт порушення. Щодо зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, то у позивача не вилучався товар, відносно якого могло бути здійснено випробовування. У акті перевірки не наведена інформація про правові підстави вилучення ТМЦ, та про протокол про тимчасове затримання майна, складений відповідно до вимог п. 94.7 ст. 94 Податкового кодексу України. На думку позивача факт порушення не підтверджується допустимими доказами.
Відповідач у відзиві на позовну заяви заперечував проти задоволення позову, зазначив, що перевіркою достовірно та у повному обсязі враховано обставини, які існували на момент перевірки, факти порушень є доведеними, тому податкові повідомлення-рішення винесені відповідно до вимог Податкового кодексу України та Закону №481/95-ВР.
Ухвалою суду від 17.02.2021 провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.05.2020 №00862300320120 залишено без розгляду.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Апелянт вказує, що суд першої інстанції не вірно застосував приписи пп.20.1.9 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України. Наголошує, що позивачем чи його представником не було надано зразок для випробувань. Також, суд першої інстанції не вірно тлумачить приписи п.94.7 ст.94 Податкового кодексу України.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.
Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно з наказом відповідача Головного управління ДПС у Черкаській області від 02.03.2020 №359 на підставі п.п. 20.1.2, 20.1.4, 20.1.8-20.1.11 п. 20.1 ст 20, п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.5 п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР з метою контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального призначено фактичну перевірку позивача за місцем фактичного провадження діяльності за адресою: АДРЕСА_1 , з 03.03.2020 тривалістю 10 діб.
На підставі наказу від 02.03.2020 №357, згідно направлень на проведення перевірки від 02.03.2020 №101, №102 посадовими особами відповідача проведена фактична перевірка позивача, за результатами якої складено акт перевірки за дотриманням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимоги з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій від 13.03.2020 №48/23-00-32-01, яким встановлено, що в ході огляду місця здійснення діяльності позивача виявлено прозору рідину з характерним запахом спирту в пластиковій тарі, немаркованої, без марок акцизного податку встановленого зразка, про що складено акт зняття залишків товарно-матеріальних цінностей. Виявлену прозору рідину з характерним запахом спирту в пластиковій тарі продавець ОСОБА_2 добровільно надала для проведення дослідження згідно вимог ДСТУ.
04.03.2020 посадовими особами відповідача за участю продавця ОСОБА_2 складено акт зняття залишків товарних запасів на торговельному об`єкті (в складських приміщеннях) позивача, у якому зазначена прозора рідина з характерним запахом спирту в пластиковій пляшці без марок акцизного податку 1 шт вартістю 200 грн. Акт зняття залишків підписаний продавцем ОСОБА_2 .
Згідно з розпискою продавця ОСОБА_2 від 04.03.2020, остання придбала прозору рідину з характерним запахом спирту в кількості 2 літра в пластиковій тарі об`ємом 5 літрів для власних потреб і планувала забрати додому. Дану продукцію опечатали. Продукція передана на відповідальне зберігання та проведення досліджень в ГУ ДПС Черкаської області.
У подальшому прозору рідину з характерним запахом спирту направлено для проведення дослідження згідно вимог ДСТУ до ТОВ «ЗЛГЗ «Златогор».
Згідно з протоколом випробувань від 23.03.2020 №429 ТОВ «ЗЛГЗ «Златогор» водно-спиртова рідина прозорого кольору безбарвна з характерним запахом спирту від ГУ ДПС у Черкаській області, надана представником ФОП ОСОБА_1 , міцністю 32%, не відповідає ДСТУ 4256:2003 «Горілки та горілки особливі. Технічні умови».
На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.05.2020 №872300320120, яким за порушення ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» накладено фінансові санкції, передбачені ч. 2 ст. 17 Закону, у вигляді штрафу у розмірі 17  000 грн.
Не погоджуючись з вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходи з того, що є доведеним порушення позивачем ч. 1 ст. 9 Закону №481, а саме: зберігання фальсифікованих алкогольних напоїв.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Спірні відносини регулюються Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон №481).
Згідно ст. 1 Закону №481 алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу «живого» бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД; фальсифікація алкогольних напоїв та тютюнових виробів - умисне, з корисливою метою виготовлення алкогольних напоїв та тютюнових виробів з порушенням технології чи з неправомірним використанням знака для товарів і послуг, чи копіюванням форми, упаковки, зовнішнього оформлення, а так само прямим відтворенням товару іншого підприємця з самовільним використанням його імені.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону №481 спирт етиловий, коньячний і плодовий та зерновий дистилят, спирт етиловий ректифікований виноградний, спирт етиловий ректифікований плодовий, дистилят виноградний спиртовий, спирт-сирець плодовий, біоетанол, алкогольні напої та тютюнові вироби повинні відповідати вимогам затверджених і зареєстрованих у встановленому законодавством порядку нормативних документів, які діють в Україні.
Згідно ч. 20 ст. 15 Закону №481 роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
З вищевикладеного вбачається, що фальсифікованими алкогольними напоями є алкогольні напої, виготовлені з порушенням технології, виготовлені умисно з корисливою метою; роздрібна торгівля фальсифікованими алкогольними напоями забороняється.
З матеріалів справи вбачається, що згідно з актом перевірки за дотриманням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимоги з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій від 13.03.2020 №48/23-00-32-01 та актом зняття залишків товарних запасів від 04.03.2020 під час проведення перевірки за місцем здійснення господарської діяльності позивача, а саме: Черкаська обл, м. Умань, вул. Небесної Сотні, 47, виявлено прозору рідину з характерним запахом спирту в пластиковій тарі, немаркованої, без марок акцизного податку встановленого зразка.
Згідно з протоколом випробувань від 23.03.2020 №429 ТОВ «ЗЛГЗ «Златогор» водноспиртова рідина прозорого кольору безбарвна з характерним запахом спирту від ГУ ДПС у Черкаській області, надана представником ФОП ОСОБА_1 міцністю 32%, не відповідає ДСТУ 4256:2003 «Горілки та горілки особливі. Технічні умови», отже відповідно до ст. 1 Закону №481 є фальсифікованим алкогольним напоєм.
Згідно ч. 2 ст. 17 Закону №481 до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17  000 гривень.
З вищевикладеного вбачається, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо порушення позивачем ч. 1 ст. 9 Закону №481, а саме: зберігання фальсифікованих алкогольних напоїв, тому податкове повідомлення-рішення №00872300320120 від 12.05.2020 про застосування фінансових санкцій у сумі 17  000 грн прийнято на законних підставах і скасуванню не підлягає.
Частиною 1 ст. 16 Закону №481 передбачає, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.
Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 №609 ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями видають територіальні органи ДПС.
Згідно п.п. 20.1.10 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.
Отже до повноважень відповідача, який видав позивачу ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, відноситься здійснення контролю за дотриманням позивачем вимог Закону №481.
Згідно 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з п.п. 20.1.9 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.
З матеріалів справи встановлено, що акт зняття залишків товарних запасів на торговому об`єкті від 04.03.2020 складений за участі посадових осіб відповідача та продавця ОСОБА_2 і нею підписаний. 
За таких обставин участь посадових осіб відповідача у знятті залишків товарів не суперечить п.п. 20.1.9 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України.
Суд першої інстанції вірно зазначив щодо непідтвердження доказами факту передачі на дослідження водно-спиртової рідини до ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор», а саме згідно розписки продавця ОСОБА_2 від 04.03.2020 остання підтвердила зберігання прозорої рідини з характерним запахом спирту в кількості 2 літри в пластиковій тарі об`ємом 5 літрів. 
Саме дана продукція була опечатана та передана на відповідальне зберігання та проведення досліджень до Головного управління ДПС у Черкаській області.
Вказані докази у сукупності свідчать, що на випробування була передана водно-спиртова суміш, виявлена за місцем здійснення підприємницької діяльності позивача.
Апелянтом під час розгляду справи не було спростовано усіх наявних доказів та не наведено переконливих доводів, які б вказували на протилежне.
Крім того, водно-спиртова суміш виявлена за місцем провадження господарської діяльності позивача, що свідчить про встановлення власника товару, тобто позивача, тому підстави для складання протоколу про тимчасове затримання майна відсутні.
Таким чином, посилання позивача на відсутність протоколу про тимчасове затримання майна, складання якого передбачене п. 94.7 ст. 94 Податкового кодексу України, є необґрунтованим.
Щодо пояснень продавця ОСОБА_2 , яка зазначила, що придбала прозору рідину з характерним запахом спирту в кількості 2 літра в пластиковій тарі об`ємом 5 літрів для власних потреб і планувала забрати додому, колегія суддів вказує, що позивачем не доведено наявності правових підстав для зберігання відповідного товару у точці продажу, що у сукупності з усіма встановленими обставина під час фактичної перевірки спростовує позицію позивача, та підтверджує висновки перевіряючих. 
Колегія суддів наголошує, що під час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції позивачем не було надано доказів та не наведено доводів, які б у своїй сукупності спростовували висновки контролюючого органу щодо порушення позивачем ч. 1 ст. 9 Закону №481.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року - без змін
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст.  328,  329 КАС України.
Повний текст постанови виготовлено 28.05.2021.
Головуючий суддя:                                                                                        А.Ю. Кучма 
                                                                                                                          В.О. Аліменко
                                                                                                              Н.В. Безименна