Ухвала    
 
09 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 755/14176/18
провадження № 61-5683 ск21 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 03 березня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Дніпровський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, про виключення запису про батьківство з актового запису про народження дитини,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2018 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним вище позовом. 
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 02 жовтня            2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано виключити з актового запису № 1665 від 26 червня 2013 року, вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, відомості про батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Чернігів, громадянина України.
Постановою Київського апеляційного суду від 03 березня 2021 року рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 02 жовтня            2020 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову             ОСОБА_1 відмовлено.
До Верховного Суду 02 квітня 2021 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 03 березня 2021 року у вказаній вище справі.
Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених                     статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Щодо форми і змісту касаційної скарги
У порушення вимог пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України заявник у прохальній частині касаційної скарги просить скасувати постанову Київського апеляційного суду, однак не зазначає дати її прийняття.
За таких обставин, заявнику необхідно уточнити, яке саме судове рішення нею оскаржується.
Щодо підстав касаційного оскарження
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено  підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої              статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої               статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Касаційна скарга  ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.
Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження з визначенням конкретного пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав). Такожнадіслати на адресу суду копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
Оскільки подана скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України її слід залишити без руху та запропонувати заявнику усунути недоліки.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 03 березня 2021 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 11 травня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                    О. В. Білоконь