ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/22838/20
Провадження № 22-ц/4820/855/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 червня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,
 
розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 березня 2021 року (суддя Мазурок О.В.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особи ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання,
в с т а н о в и в :
У вересні 2020 року ОСОБА_1  звернулась до суду з позовом до  ОСОБА_4  про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.
Позов мотивувала тим, що під час перебування з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 11 жовтня 2019 року, у них народилась донька, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час навчається на першому курсі Хмельницького національного університету на денній формі навчання. Позивач вказувала, що вона не в змозі самостійно утримувати повнолітню доньку, яка навчається і потребує задоволення не лише повсякденних потреб (одягу, харчування, гігієнічних та косметичних засобів), але й різнопланового лікування та витратних матеріалів на реалізацію її таланту художника. Разом з тим, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу доньці ОСОБА_6 на період її навчання, крім того, інших осіб у нього на утриманні не має.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд стягнути щомісячно з ОСОБА_2 на її користь на утримання повнолітньої доньки аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення нею 23-х років або до закінчення нею навчання. 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 березня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/8 частини всіх видів доходу, щомісячно починаючи з 11 вересня 2020 року та до закінчення нею навчання або до досягнення 23 річного віку. Вирішено питання по судовому збору.
Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, суд першої інстанції врахував матеріальне становище відповідача, наявність на його утриманні неповнолітньої доньки, оцінив докази в їх сукупності, взяв до уваги стан здоров`я відповідача, рівність прав та обов`язків обох батьків щодо повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в результаті чого дійшов висновку, що визначений ним розмір аліментів відповідатиме інтересам доньки. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апеляційну скаргу мотивувала тим, що наведені нею обставини для стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання є обґрунтованими та доведеними, проте суд першої інстанції визначаючи розмір аліментів не врахував потреби доньки у лікуванні, а також коштів на навчання і особистісний розвиток. Вказувала, що наведенні відповідачем доводи відносно його майнового стану не відповідають дійсності, зокрема на момент подання вказаного позову відповідач був офіційно працевлаштований, крім того, під час розгляду справи він заявляв, що працевлаштувався на нову роботу. Зазначала, що відповідач не є єдиним годувальником своїх батьків, оскільки вони мають ще одного сина, який проживає з ними в одному населеному пункті, відповідно має також надавати їм матеріальну допомогу, також заперечує щодо перебування на утриманні відповідача матері та бабусі його дружини, а також неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , а відтак дані доводи не повинні враховуватися судом при визначенні розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 . Водночас вказувала, що суд не врахував, що у неї на утриманні знаходиться повнолітній син ОСОБА_8 , який на час подання позову був студентом, а також її мати, у якої вона є єдиною донькою. Крім того, вона особисто є інвалідом ІІ групи.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення та встановити фіксований розмір аліментів у твердій грошовій сумі 300 грн. щомісячно, у зв`язку з відсутністю постійного місця роботи.
Вказував, що донька ОСОБА_6 навчається на бюджетній основі в Хмельницькому національному університеті, за навчання і підручники не платить, отримує державну стипендію, коштів на проїзд до місця навчання не витрачає, оскільки університет знаходиться на відстані менше одного кілометру від місця проживання. 
Вказував, що він на даний час не працює та готує документи для закриття підприємницької діяльності у зв`язку з її неприбутковістю. Крім того, у нього на утриманні перебувають його батьки, а також мати та бабуся дружини. Водночас, його дружина перебуває у відпустці по догляду за їх спільною донькою ОСОБА_9 , крім спільної доньки у них на утриманні є ще донька дружини від попереднього шлюбу. Також він не володіє житлом або транспортними засобами.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 виданим Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану.
ОСОБА_3 рішенням приймальної комісії, наказ №190-с від 05.09.2020 року зарахована на перший курс денної форми навчання гуманітарно-педагогічного факультету Хмельницького національного університету для здобуття освітнього ступеня бакалавра за спеціальністю 023 Образотворче мистецтво, декоративне мистецтво, реставрація. Навчається за рахунок коштів Державного бюджету України.
Як вбачається із матеріалів справи, відповідач займається підприємницькою діяльністю та зареєстрований, як фізична особа-підприємець. Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2020 рік обсяг доходу ФОП ОСОБА_2 становить 18792,00грн. 
Докази у справі вказують також на те, що відповідач 15 грудня 2020 року звільнений з роботи з ТОВ «Агролідер Європа», 02 лютого 2021 року прийнятий на посаду менеджера з продажу ТОВ «НВП «Елемент»» 30 квітня 2021 року звільнений з посади на підставі п.1 ст.34 КЗпП України, на його утриманні знаходиться малолітня донька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дружина відповідача – ОСОБА_11 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Крім того, відповідачу встановлено ІІ групу інвалідності, у зв`язку з чим перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію. Розмір пенсії за січень – грудень 2020 року склав 45125,36 грн.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Обов`язок по утриманню повнолітньої дочки, яка у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, покладається на обох батьків.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).
При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.
Згідно ст.200 цього ж Кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
При цьому СК України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.
Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою відповідача ОСОБА_2 , студентка денної форми навчання Хмельницького національного університету для здобуття освітнього ступеня бакалавра за спеціальністю 023 Образотворче мистецтво, декоративне мистецтво, реставрація. Навчається за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідач є приватним підприємцем, має на утриманні осіб, яких зобов`язаний утримувати, неповнолітню доньку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дружину ОСОБА_11 , яка зайнята доглядом за донькою до досягнення нею віку трьох років. 
За таких обставин, суд першої інстанції, встановивши обставини у справі та дослідивши надані сторонами докази на їх підтвердження, дійшов обґрунтованого висновку про те, що згідно з вимогами чинного законодавства ОСОБА_2 , як батько ОСОБА_3 , зобов`язаний утримувати свою доньку, яка продовжує навчання. При цьому, врахувавши вимоги ст.200 СК України, дійшов правильного висновку про можливість відповідачем сплачувати аліменти на повнолітню доньку в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу).
Доводи апеляційної скарги не впливають на зазначені висновки суду, та спростовуються вищезазначеними доказами. Судом першої інстанції при встановленні можливості відповідача надавати таку матеріальну допомогу доньці у зв`язку з її навчанням та визначенні розміру аліментів враховано вимоги ст.ст.200, 182 СК України враховано матеріальний та сімейний стан сторін, стан їх здоров`я, можливість надання утримання доньці другим з батьків.
Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, не спростовують висновків суду першої інстанції, фактично апелянт наводить ті ж аргументи, що є підставою позову та яким дана оцінка судом в мотивувальній частині рішення, а тому такі доводи апелянта слід відхилити. 
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргуОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді                                                                         Т.О. Янчук

                                                                                А.В. Купельський

                                                                                О.І. Ярмолюк