Ухвала
 
04 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 334/8156/19
 
провадження № 61-3750св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А.                         Черняк Ю. В.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про визнання кредитного договору припиненим у зв`язку з його виконанням та визнання договору факторингу фіктивним, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 26 січня 2021 року у складі колегії суддів:                     Крилової О. В., Кухаря С. В., Полякова О. З.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2019 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»                                              (далі - АТ КБ «Приватбанк»), Акціонерного товариства «Акцент-Банк»                       (далі - АТ «Акцент-Банк») про визнання кредитного договору припиненим у зв`язку з його виконанням та визнання договору факторингу фіктивним.
 
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2020 року у складі судді Козлової Н. Ю. позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано кредитний договір від 01 вересня 2007 року № ZPS0GL00000085, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» припиненим у зв`язку з його виконанням.
Визнано фіктивним договір факторингу від 01 листопада 2007 року № 1, укладий між ПАТ КБ «Приватбанк» та ПАТ «Акцент-Банк», відповідно до умов якого до ПАТ «Акцент-Банк» перейшли у повному обсязі права вимоги до ОСОБА_1 , які випливають з кредитного договору від 01 вересня             2007 року № ZPS0GL00000085 та договору іпотеки від 01 вересня 2007 року.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 26 січня 2021 року апеляційну скаргу АТ «Акцент-Банк» задоволено.
Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції скасувати та направити справу на новий розгляд.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Підставою касаційного оскарження зазначеного судового рішення ОСОБА_1 вказує неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме положень пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, що передбачено пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також заявник вказує на порушення апеляційним судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
 
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу необхідно розглянути колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою                статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про визнання кредитного договору припиненим у зв`язку з його виконанням та визнання договору факторингу фіктивним призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному                   веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          Р. А. Лідовець

                                                                                                                      І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк