Постанова
Іменем України
 
15 червня 2021 року
 
м. Київ 
 
провадження № 22-ц/824/9204/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),
суддів: Желепи О.В., Кравець В.А., 
за участю секретаря Ратушного А.В.,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 
                                                                                                 
на ухвалу Печерського районного суду м. Києва про залишення позову в частині первісних позовних вимог без розгляду
 
від 05 листопада 2020 року 
 
у цивільній справі №757/61246/19-ц Печерського районного суду м. Києва
 
за позовом ОСОБА_2 
 
до ОСОБА_1 
 
про стягнення аліментів
 
та за зустрічним позовом ОСОБА_1 
 
до ОСОБА_2 
 
про стягнення аліментів,
 
                                                В С Т А Н О В И В:
 
В листопаді 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Печерського районного суду               м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 6000,00 грн, щомісячно, до досягнення                   ОСОБА_4 повноліття і закінчення ОСОБА_3 навчання (23 років).
 
В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до               ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 .
 
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року первісний позов в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання доньки            ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено без розгляду.
 
Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.
 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом допущено порушення положення п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та задоволено заяву первісного позивача про залишення без розгляду первісного позову в частині позовних вимог щодо доньки ОСОБА_3 на стадії судових дебатів, тоді як закон забороняє під час розгляду справи по суті залишити позов без розгляду за заявою позивача. 
 
Вказав, що під час розгляду справи по суті представник первісного позивача заявив клопотання про відмову від частини цих позовних вимог.        
 
За наведених обставин, просив скасувати ухвалу Печерського районного суду                м. Києва від 05 листопада 2020 року про залишення позову без розгляду та ухвалити нове судове рішення, яким прийняти відмову ОСОБА_2 від первісного позову в частині позовних вимог та в цій частині закрити провадження.
Відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи без участі скаржника.
Позивач ОСОБА_2 , належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та їхніх представників.
 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
 
Як вбачається з протоколу судового засідання від 05 листопада 2020 року, представник позивача за первісним позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_7 просив залишити без розгляду первісну позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , оскільки остання проживає з відповідачем ОСОБА_1 (а.с. 163-166).
 
За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
 
Крім того, законодавцем визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Тому суд зобов`язаний залишити заяву без розгляду, якщо позивач звернувся з таким клопотанням.
 
Ураховуючи, що ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про залишення частини її позовних вимог без розгляду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, застосувавши положення п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, та виходячи із засад справедливості судового розгляду, дійшов правильного висновку про задоволення такої заяви.
 
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що у суду були відсутні підстави для залишення без розгляду частини первісних позовних вимог, так як позивач за первісним позовом звернувся до суду з клопотанням про відмову від частини позовних вимог.
 
Дійсно, як вбачається з протоколу судового засідання від 05.11.2020, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 зазначив, що позивач за первісним позовом відмовляється від позовних вимог про стягнення аліментів з доньки ОСОБА_3             (а.с. 164).
З даного протоколу судового засідання також вбачається, що після роз`яснення судом наслідків відмови від позовних вимог, представник ОСОБА_7 просив залишити без розгляду такі позовні вимоги (а.с. 165-166).
З наведеного слідує, що у відповідності до вимог процесуального закону, суд першої інстанції виконав свій обов`язок щодо роз`яснення позивачу за первісним позовом наслідків відмови від позову та наслідків залишення позову без розгляду. При цьому, роз'яснення таких наслідків є обов'язком, а не правом суду.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення частини первісних позовних вимог без розгляду.
 
Сукупність вищезазначених обставин, аналіз та оцінка доводів апеляційної скарги приводять до висновку, що ухвалу постановлено судом першої інстанції з додержанням вимог закону.
 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
 
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а скарги без задоволення.
 
На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України,             
 
                                                  У Х В А Л И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
 
Ухвалу Печерського районного суду м. Києва про залишення позову в частині первісних позовних вимог без розгляду від 05 листопада 2020 року - залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий                                                                                                    О.Ф. Мазурик

Судді                                                                                                                 О.В. Желепа

                                                                                                                        В.А. Кравець