ПОСТАНОВА
Іменем України

15 червня 2021 року 
Київ
справа №640/13818/19
адміністративне провадження №К/9901/19926/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської В.Е.
суддів: Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні інформаційні технології»
на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2020  (головуючий суддя - Епель О.В., судді: Губська Л.В., Мельничук В.П.) 
у справі № 640/13818/19
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Віртуальні технології і системи» 
до Антимонопольного комітету України
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Акціонерне товариство «Українська залізниця», Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсальні інформаційні технології»
про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ.
1. Короткий зміст позовних вимог.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Віртуальні технології і системи» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Антимонопольного комітету України (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: акціонерне товариство «Українська залізниця», товариство з обмеженою відповідальністю «Універсальні інформаційні технології» про визнання протиправним та скасування рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 12.07.2019 № 9389-р/пк-пз. 

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у постійно-діючої адміністративної комісії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель були відсутні підстави для скасування рішення замовника про обрання позивача переможцем, оскільки останнім у повній відповідності до вимог тендерної документації  надано інформацію про досвід виконання договору №027/06/7/ж від 20.06.2017 щодо супроводу «Спеціалізоване програмне забезпечення модуль взаємодії програмно-апаратного комплекса «Електронний перевізний документ пасажирських перевезень  (ПАК ЕДД ПП) з іншими компонентами автоматизованої системи керування пасажирськими перевезеннями (АСК ПП УЗ)».

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 січня 2020 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2020 року, адміністративний позов задоволено повністю:
-  визнано протиправним та скасовано рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 12.07.2019 №9389-р/пк-пз.
Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, виходив з того, що позивачем було надано для участі в торгах всі необхідні документи, зокрема довідку про наявність у нього досвіду з виконання аналогічних договорів, яка містить інформацію про те, що у 2017 році ним було надано послуги для філії «ГІОЦ» ПАТ «Укрзалізниця» із супроводу програмного забезпечення та документи, якими це підтверджується. Також суд зазначив, що чинним законодавством не передбачено визначення та критерії «аналогічного договору» та не закріплено переліку документів, якими такий досвід може підтверджуватися.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2020 року виправлено описку, допущену у скороченому та повному тексті постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2020 року, зазначивши замість судді Степанюка А.Г. суддю Губську Л.В.
3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень).
У касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсальні інформаційні технології», посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати.
В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник вказує на те, що зазначення іншого судді у вступних частинах скороченого та повного текстів оскаржуваної постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2020 року не є опискою, в розумінні ст. 253 КАС України, а є істотним порушенням норм процесуального права. 
ІІ. Рух касаційної скарги
Ухвалою Верховного Суду (суддя-доповідач - І.В. Дашутін, судді: О.О. Шишов, М.М. Яковенко) від 19 серпня 2020 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні інформаційні технології» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2020 року, постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2020 року, ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2020 року у справі №640/13818/19 залишено без руху та надано скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від   21 вересня 2020 року   №19 змінено спеціалізацію суддю-доповідача І.В. Дашутіна та введено його до іншої судової палати.
Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду №1848/0/78-20 від 30 вересня 2020 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 640/13818/19.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 вересня 2020 року визначено колегію суддів для розгляду даної справи у складі: головуючий суддя Мацедонська В.Е., судді Данилевич Н.А., Шевцова Н.В.
Ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2020 року відкрито провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні інформаційні технології» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2020 року, постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2020 року та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2020 року на підставі п.п. 1,3,4 частини четвертої статті 328 КАС України.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
Відповідно до частин першої, третьої  статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2  ст. 341 КАС України).
Відповідно до частини першої статті 253 КАС України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Дана стаття передбачає можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки.
Опискою слід вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання. Так, суд може допустити помилку у найменуванні органу чи особи, у назві та реквізитах рішення, яке визнано протиправним, тощо.
Очевидною арифметичною помилкою є порушення правил арифметики при розрахунках завданої шкоди, невиплаченої зарплати тощо. Така помилка може призвести до неправильного визначення розміру задоволення позовних вимог грошового характеру.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що зазначення іншого судді у скороченому та повному текстах оскаржуваної постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2020 року є опискою.
Проте    колегія суддів    не погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції, ураховуючи наступне.
Відповідно до частин першої, другої, тринадцятої статті 31 КАС України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.
Справа, розгляд якої відповідно до цього Кодексу здійснюється колегією суддів в обов`язковому порядку, розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою суддя-доповідач.
Згідно зі  статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  (1950 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Задля забезпечення одного з аспектів цього права - незалежності суду, була запроваджена автоматизована система документообігу.
Судом установлено, що 25 червня 2020 року у суді апеляційної інстанції було здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа №640/13818/19 була передана на розгляд колегії суддів: Епель О.В. (суддя-доповідач), Мельничук В.П., Губська Л.В.
Проте, у скороченому та повному текстах оскаржуваної постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2020 року зазначено інший склад суду, а саме: Головуючий суддя - Епель О.В., судді: Мельничук В.П., Степанюк А.Г.
Постановою Верховного Суду від 15 червня 2021 року постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2020 року скасовано на підставі пункту 5 частини третьої статті 353 КАС України, у зв`язку з порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права, якщо судове рішення підписано не тими суддями, які зазначені в ньому, а справу направлено до суду апеляційної інстанції на новий розгляд. Ураховуючи скасування судового рішення? в якому виправлена описка, а також підстави скасування, ухвала суду апеляційної інстанції від 01 липня 2020 року підлягає скасуванню, а касаційна скарга задоволенню. 
Відповідно до пункту 5 частини третьої  статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені в судовому рішенні.
Згідно з частиною четвертою статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України, справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Таким чином, зважаючи на приписи  статті 353 КАС України, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню.
Керуючись статтями  3,  341,  345,  349,  353,  355,  356,  359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні інформаційні технології»  - задовольнити.
Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2020  - скасувати.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                         В.Е. Мацедонська
Судді                                                                                      Н.А. Данилевич
                                                                                          Н.В. Шевцова